158 



naturlige Egeskove ere her endnu sjeldnere end paaOerne; 

 jeg kjender kim Riis Skov ved Aarhutis og Skods- 

 bollegaards Skov i Sundeved, sorn staaer paa en fugtig 

 Jordbund. Del staerke Forbrug af Egetemmer bar ladet 

 mange Egeskove forsvinde ; thi Egene kunne ikke saa- 

 ledes som Begen forynge sig , fordi de unge Ege 

 stadig biive undertrykkede af andre Traearter, som be- 

 maegtige sig den gamle Egeskovs Grund. Som Felge 

 deraf bar Egeskoven maattet remme den frugtbare Ostkyst 

 og traekke sig ind i Landet, hvor Jordbunden, som i Reglen 

 er Rullesteenssand, i Forening med den isolerede Belig- 

 genhed bar vanskeliggjort Adgangen for B0gen. Nogle 

 Naturforskere have derfor sagt, at Egen paa Halvoen herer 

 hjemme paa Rullesteenssand, hvorimod Begen barer 

 hjemme paa Rullesteensleer; saaledes er vel Forholdet 

 nu, men dersom vi ikke kjendte til Egens Tilbagevigen 

 for B0gen, vilde dens Forekomst i Jylland vaere i Mod- 

 sigelse med den Maade, hvorpaa den forekommer paa 

 Sjaclland og Smaaoerne, hvor Egeskovene i Reglen staae 

 paa den frugtbare Jordbund. 



Som Typus paa de jydske Egeskove inde i Landet 

 kan betragtes Hald Skov ved Viborg, navnlig er den 

 Deel, som benaevnes Langskoven, en reen Egeskov. 

 Underskoven er her erstattet af Enebaer, der danner en 

 saa tait Bedsekning over Jordbunden , at Egeopvsexten der- 

 ved vanskeliggjeres. De storste Ege holde 10 18 Tom. 

 i Tvermaal og staae i 20 Fods Afstand. Ligesom Ege- 

 skoven afleser Begeskoven, naar man fra 0stkysten reiser 

 ind i Landet, saaledes svinder Egeskoven ind til Egekrat, 

 hvor de naturlige Forhold i Forening med Menneskenes 

 tfehandling vanskeliggjore Traeernes Vaext. Hald-Egeskov 

 forvandler sig saaledes paa Nordsiden til et Egekrat, som 



