159 



fortsaetter sig ud over Yiborg Hede, og som man veed 

 er Hester af stolte Egeskove, som endnu i Slutningen af 

 forrige Aarhundrede daekkede Bakkerne. Ege med Stammer 

 ere ikke ganske forsvundne, her og der haever en en- 

 kelt Egestamme sig op over Krattet. Af samme Natur er 

 Egekrattet paa Bakkerne paa Daugbjerg, og da del her er 

 noget heiere, jeg troer 1 12 Fod, end Krattene i Alminde- 

 lighed, har det aldeles Udseende af at vaere gammel mis- 

 handlet Egeskov. I Himmelbjergs og Silkeborgs Bege- 

 skove er Egen kun sparsomt indblandet, tvertimod hvad man 

 skulde vente ifalge Jordbundens Beskaffenhed og Skovenes 

 Beliggenhed; hvor Heiskoven derimod er forsvunden, er 

 Jordbunden ofte daekket af et lavt Krat, hvori Egen har 

 Overvaegten. Det er saaledes Tilftelde paa Nordskraenten af 

 Kolden, og ved Landsbyen Funder findes ligeledes Egekrat, 

 der danne den vestlige Kant af Silkeborgskovene. 



I det sydlige Jylland ere Egene ikke talrige i det 

 egentlige Skovbaelte paa Kysten ; laengere mod Vest 

 blive de hyppigere, og her findes rene Egebestande, som 

 dog kun paa faa Steder opnaae et betydeligt Omfang. 

 Paa Vestsiden gaaer Heiskoven over i det lave Egekrat. 

 Det er saaledes Tilfaelde i de Skove, som findes to til tre 

 Mile Nordvest for Kolding. Imedens B0gen endnu er frem- 

 herskende i Ferup og Belling Skove, synes Egen at have 

 Overvaegt i den Vest for Ferup beliggende Eegholt Skov, 

 som i sin Vestside svinder ind til et Egekrat. Paa mange 

 Steder begraendses den rene Begeskov af Egekrat, i hvilken 

 der da naermest Begeskoven traeffes enkelte Begebuske, 

 men disse forsvinde snart, og Egen tilligemed Baevreespen 

 bliver eneherskende. Saaledes fremtraeder Forholdet i de 

 Skove, som daekke Skraenterne af Almindedalen mellern 

 Kolding og Veile, mod 0st er der reen Bogeskov, mod 



