174 



et dansk Trae; saaledes mangier den hos Kylling (1688) 

 og i de Recensioner af Kyllings Arbeide, der ere leverede 

 af Tyge Holm (1760) i Linne's Amoenitates og' af Bang 

 i Pontoppidans Atlas (1763). Ja Traeet er ikke engang 

 omtalt i den Iste Udgave af Hornemanns Plantelaere (1796), 

 hvorimod det naevnes i den anden og tredie Udgave som 

 et dansk Trae, voxende paa fugtige Steder i Danmark, 

 sjaeldeqw, og saaledes omtales det ogsaa af Dreier. F0.rst 

 i Langes Flora (1851) yttres, at Graaellen maaskee ikke 

 er vildtvoxende. At man saa sildigt er bleven opmaerksom 

 paa Graaellen, hidrerer derfra. at den ferst blev indfert 

 her i den sidste Deel af det forrige Aarhundrede, og dette 

 skyldes sandsynligviis von Langen, der under sit Ophold 

 i Norge havde faaet Forkjaerlighed for dette Tree og derfor 

 udbredte det i de Skove , som ban til forskjellig Tid be- 

 styrede i Danmark og i Tydskland, og bans Efterfelgere 

 fulgte heri bans Exempel ligetil den senere Tid, da mange 

 have erklaeret Graaellen for et daarligt Produkt, der staaer 

 tilbage baade for Redellen og for Asken, hvorfor de have 

 straebt at udrydde den igjen. Udryddelsen bar imidlertid 

 store Vanskeligheder, da Graaellen er meget seiglivet. 

 I de ufrugtbare Skovegne, t. Ex. paa andet Kronborgske 

 Distrikt, er man derimod mere tilfreds med Graaellen. 



Den Traeart, som naest B0gen isaer er bleven begunstiget 

 ved det moderne Agerbrug og Skovbrug er Asken (Fraxi- 

 nus excelsior). Saa godt som i alle frugtbare danske Skov- 

 egne traenger Asken ind i B0geskoven og bemaegtiger 

 sig Lysningerne i Skoven, hvor den ikke rammes af B0- 

 gens Skygge , og dominerer derfor ofte i de smaa 

 B0nderskove. Overeensstemmende dermed fmde vi, at 

 Asken er meget udbredt paa Als. I Skovene paa Smaaoerne, 

 i nogle Egne afFyen og i det sydlige Sjaelland er den hyppig, 



