181 



iorklares af dens Selvsaaningsevne, thi ad denne Vei er 

 dens Udbredning afhaengig af ganske saeregne Betingelser, 

 men deraf, at den ligesom Linden bar en seiglivet Rod, som 

 i h0iere Grad end hos nogen anden Traeart er island til 

 at skyde Knopper. Vi kunne derfor traeffe dette Trae paa 

 de ufrugtbare Pletter i B0geskoven, isaer i Udkanten ; naar 

 Skoven mishandles saaledes, at Jordbunden udmagres, 

 griber Espen om sig og bemaegtiger sig de Straekninger, 

 som rammes af de andre Trsearter. Mere hyppig er 

 Espen i de smaa Skove, der endnu ikke ere komne under 

 B0gens Herredemme, saaledes i Skovene paa Bornholm, 

 saavel i Almindingen som udenfor samme, ligeledes i 

 Hald Egeskov ved Viborg, hvor der fremtraeder store, 

 smukke Exemplarer af denne Traeart. I Selskab med 

 Egen forekommer den ogsaa almindelig i Egekrattene 

 paa Heden; men paa Grund af den udmagrede Jordbund ere 

 dens Blade her tre Gange mindre end i Hald Egeskov. 

 Ikke altid forekommer den paa Heden blandet med Eeg, 

 undertiden kan den her vaere eneherskende. Ogsaa paa 

 Jyllands Heder er der Leilighed til at beundre Espe- 

 reddernes Seiglivethed; thi naar Lyngen bortryddes, daekkes 

 Jordbunden ofte med fremkomne Skud fra de gamle 

 Redder, der hidtil have vaeret skjulte. 



Endnu maa omtales Brombaerklyngerens, Rosernes 

 og Kristtornens Optraeden i vore Skove. Disse Traearter 

 ere vel ikke meget anseelige, men de optraede i nogle 

 Skovegne i en saadan Fylde , at de vaesentlig bidrage til 

 disse Skoves Charakteer. 



Brombaerklyngeren kan forekomme i alle danske 

 Skove, men dens Centrum i Danmark er Skovene paa 

 Ostkysten af den sydlige Deel af Halveen, hvor den optrae- 

 der med mange Former og i stor Masse. Den bedaekker 



