228 



slanders Stad! hvert St0d beraver det nogle Stumper af 

 dels lodne Bagkrop, og naar dets fine Vinger, gjennem- 

 borede af Kolibriens Nseb og senderrevne mellem dens 

 Kjaeber, ikke laengere kunne holde det oppe, falder det 

 til Jorden, hvor tusinde graadige Fjender lave sig til at 

 senderstykke det. 



Hvad er da Grunden til dette Fjendskab mellem 2 

 Vaesener, der synes skabte til aldrig at medes, af hvilke 

 den ene f0rst kommer frem, naar den anden gaaer bort, 

 og ferst indtager sin Frokost efterat have ladet sin Mod- 

 stander spise tilAften? Hvorfor angriber Kolibrien Sommer- 

 fuglen? Uden Tvivl af Skinsyge. Man kunde nasten 

 falde paa den Tanke, at den finder, at den bar en vis 

 Lighed med den selv, at den er en Slags Caricatur af 

 dens eget Vseseri. Driller dette Insekt, der pumper Blom- 

 stersaft i sig og svaermer om Buskene, Fuglen med den 

 samme Levemaade, eller er Sphinxen en besvaerlig Med- 

 spiser, med hvilken den farer Krig, ligesom vi med iVFark- 

 musene? Det synes, at disse Fugle begribe, at adskillige 

 Vaesener ere deres middelbare Fjender, forsaavidt som de 

 drikke af den samme Kilde som de, og at de s0ge at 

 0dela3gge dem af bare Forsynlighed. I0vrigt er deres 

 arrige Sind tilstrsekkeligt til at forklare deres Rased; de 

 dele denne Sindsbeskaffenhed med andre smaae Dyr f.Ex. 

 med udartede Hunde af smaae Racer; jo mindre og svagere 

 de ere, desto mere uforskammede ere de; de f01e sig 

 besvarede af alt, hvad der bevager sig omkring dem, de 

 uddele Naebst0d til andre Fugle, de slaaes uoph0rligt ind- 

 byrdes og angribe endog temmelig store Fugle uden 

 til Gjengjaeld at foruroliges af dem, som de drille ved 

 deres llforskammethed; alt b0ier sig for dem, de andre 

 Fugle vige til Siden for dem; man skulde troe, at disse 



