194 



Gassendi, Epikuros' ivrige og talentfulde Forsvarer, hyl- 

 dede ligeledes Atomlaeren, men modificerede den noget, 

 idet ban antog, at Atomerne ikke bererte hverandre, men 

 holdtes i en vis Afstand fra hverandre ved de dem be- 

 berskende Kraefter. Mellem dem var del tomme Rum. 

 Men ban gik endnu videre. Del var ejendommelige 

 Atomer, der frembragle Kulde og Varme, Lys og Lyd. 

 Ingen af de tidligere Atomislikere var lillige Empiriker. 

 Deres Laere var alene grundet paa Speculation. Men ad- 

 skillige af deres Saetninger havde et saadant Pra3g af 

 Sandsynlighed, at selv Naturforskere som Boyle, Newton 

 og Roerhave antoge dem. Dog bar Atomistiken ikke 

 uden Modstand kunnet forplante sig til Nutiden og den 

 nyeste Naturvidenskab. Kant og Sc belling begrundede 

 og udviklede de saakaldte dynamiske Theorier, der 

 forudsatte Legemernes uendelige Deelbarhed (medens Atomi- 

 stiken jo erklaerer Atomerne for udeelbare) samt, at de 

 vare Continua (medens Atomlaeren antager Porer mellem 

 Atomerne). Disse Theorier fandt mange Tilhaengere, men 

 jo mere den empiriske og exacte Naturvidenskab udvik- 

 lede sig, desto mere indsaae man, at Dynarniken snarere 

 bragte Dunkelhed end Klarhed i Faenomenernes Forklaring, 

 men at Atomistiken, om end i en meget modificeret 

 Form, virkelig var istand til at bringe Eenhed og Samklang 

 i Naturlaeren. Her skulle disse Theorier imidlertid ikke 

 dreftes fra et filosofisk Synspunkt; her skal kun naermere 

 paavises Fysikens og Chemiens nuvaerende Anskuelser 

 om Atomer. 



Man antager da, at alle Legemer bestaae af Atomer, 

 og at den fysiske Deelbarhed ikke saaledes som den matbe- 

 matiske gaaer i del Uendelige. Da imidlertid den fysiske 

 Deeling af Legemerne er dreven meget vidt (det vil vaere 



