236 



indvendig fra, idet de rive Kj0det af og arbeide sig frem 

 i dels Indre ligesom Minegraverne i deres Minegange. 

 Ofte udhule de hele Dyret uden at beskadige Huden, som 

 tilsidst kun bedaekker Knoglerne, men beskytter Kj0det 

 mod Solen og forhindrer dels Indterring, saalaenge der 

 endnu er en Stump deraf tilbage. Kolbe bar tidligere 

 gjort den samme lagttagelse med Hensyn til de smaae 

 kapske Gribbe. 



Naar Zopiloterne have at gj0re med Smaadyr, knuse 

 de Knoglerne ved Hug med Neebet og sluge dem tillige- 

 med Kjedet. De have beravet mig mange Dyreskeletter , 

 som jeg med stor M0ie havde faaet praeparerede og lagt 

 ud i Solen for at t0rres. Vendte jeg haendelsesvis Ryggen 

 til, var der strax en Aadselfugl tilstede, og den aad dem 

 uden Tvivl op til det sidste Been, thi jeg fandt aldrig det 

 mindste Spor mere til dem, og Zopiloterne forstaae dog 

 ikke at bortf0re deres Bytte i Kleerne ; thi forstyrrer man 

 dem i deres Maaltid, flyve eller 10be de bort uden at tage 

 noget med sig; de maae altsaa have slugt de Skeletter, 

 hvis Forsvinden forbauser mig endnu den Dag idag. 



De smaae Gribbes Instinkt, der leder dem til at an- 

 gribe Lastdyrene, gj0r dem meget frygtede af Muldriverne. 

 Naar et belaesset Muldyr skiller sig fra Karavanen og 

 farer vild, tabe Gribbene det ikke af Sigte og faae i 

 Heglen meget snart Bugt med det. Muldyret bliver 

 siddende fast i Krattet, hvor det kommer i Klemme med 

 sin Byrde, eller det laegger sig ned for at hvile sig og 

 Vaegten af dets Byrde, der er sn0ret fast til dets Ryg, 

 forbindrer det fra at reise sig op og overgiver det i dets 

 Fjenders Hsender. Det er rimeligt, at hvis en JVJand blev 

 efterladt paa Sletten med bundne Haender og F0dder eller 

 blot bundet til et Trae, vilde Zopiloterne komme og postere 



