22 



de ydre Karakterer, saasom Haar, K10er, Taender, Fjer, 

 Finner og Fodder, og ikke bred sig videre om, hvordan 

 Dyret var bygget indvendig, hvordan det levede og faerdedes, 

 eller i hvilket Forhold det stod til andre af Dyrerigets 

 Uovedformer. Nu kom den gyldne Tid for Artskjenderne, 

 disse Videnskabens golde Registratorer, terre som de 

 Skirid, paa hvilke de 0vede deres Skarpsindighed, hvis 

 h0ieste Lykke bestod i at have opdaget en ny Art, deres 

 heieste *Ere i at have beskrevet den ! 



Jeg er langt fra, mine Herrer, at ansee Kjendskabet 

 til Arterne og den neiagtige Undersegelse af de ydre 

 Karakterer for noget uvaesenligt. De danne, som Cuvier 

 saa traeffende har sagt, Videnskabens ABC, som Enhver 

 maa kjende, der vil laere at laese; de ere Grundlaget for 

 al neiagtig Forskning, for ethvert videre Fremskridt. Men 

 vi skulle dog hverken blive staaende ved-ABC'en eller 

 ved den Kunst at stave; vi ville Isese i Naturens Bog, for- 

 staae det laeste og haeve os endnu heiere til en friere An- 

 skuelse af det Forstaaede, til en selvstaendig Skabelse af 

 nye Tanker og til flydende Udtryk for det Tsenkte. Kalde 

 vi den, som kun kjender Bogstaverne, eller Skuespilleren, 

 som kun gjentager, hvad han har laert udenad, en Mester 

 i Sproget? Nei i Sandhed, det vil intet Menneske gjere, 

 men den, der kan tumle Sproget som et Instrument, hvis 

 svage og staerke Sider han kjender, som aabner nye Tumle- 

 pladser for Tanken og tillige veed at udtrykke den paa 

 en trseffende Maade, der forstaaer at kaste Skjenhedens 

 Klaedebon om den nogne Beenrad, ham are vi som 

 Sprogskattens sande Kjender, Mester og Velgj0rer. Naar 

 De vil overfere disse Forhold paa Naturhistorien , vil De 

 forstaae, hvorfor jeg naegter den Navn af Naturforsker, 



