21 



den f0rste og bedste Forbigaaende til Mikroskopet og vise 

 ham en ny vigtig Opdagelse. 



Men denne Naivitet holdt sig ikke laenge. Man blev 

 aeldre og forstandigere , i det mindste bildte man sig del 

 ind, man begyndte at klassificere og at systematisere. 

 Denne Bestraebelse fandt sin ferste Lovgiver i den store 

 nordiske Naturforsker Linne. Det var nedvendigt at 

 bringe Orden i dette Chaos, at opstille ledende Principer, 

 at. knytte det bekjendte til visse Udgangspunkter, at anvise 

 det sit bestemte Sted i den store Ramme. Det var Linne, 

 der grundlagde disse faste Regler, der opforte den syste- 

 matiske Bygning, hvori man skulde kunne finde sig til 

 Rette med en forhen ukjendt Lethed og Sikkerhed. Men 

 Linne var selv en Mand af Aand, en af hine klartseende 

 Personligheder, der betjene sig af det Middel, der ligger 

 mermest, for at naae det Maal, de have sat sig, men ikke 

 skjule for sig selv, at det kun er et Middel, men ikke 

 Maalet selv. Linne valgte rigtignok enkelte fremtraedende 

 Karakterer til Kjendemaerker og grundede derpaa sin 

 Inddeling, men ban kjendte meget godt disse Karakterers 

 relative Vigtighed, og idet ban afpassede sin Inddelings 

 Trin derefter, grundede ban Ordener og Familier, som 

 man den Dag idag maa lade blive staaende som gyldige. 



Den dybe Indsigt, som Linne havde havt i det dyriske 

 Liv, gik tabt for bans Efterfelgere. Nu begyndte Pidskens 

 sorgelige Herredemme i JNaturhistorien, Pidsken, som endnu 

 haenger i Nakken paa saamange af vore Samtidige, uden 

 at det anfaegter dem som Manden bos Chamisso, og uden 

 at de enske en Forandring. Nu begyndte den Tid, da 

 man var forneiet, naar man havde indregistreret et Dyr i 

 Kataloget, da man lod sig neie med at vide, hvad Rlassi- 

 fikationsschemaet forlangte, da man kun tog Hensyn til 



