Om de beskrivende Naturvidenskabers miva mule 

 Standpunkt. 



En Tale af Carl Vogt 



(holdt i 1847). 



V ed Bredderne af del deilige IVliddelhav modtog jeg den 

 for mig saa haedrende Udnaevnelse, som idag bar fert mig 

 i Deres Midte ! I det farste Oieblik forekom del mig, 

 som om jeg kun kunde glaede mig over at see et laenge 

 nseret 0nske opfyldt; jeg felte mig saa rig, da jeg kastede 

 mit Blik ud over den umaadelige Flade, som i sit purpur- 

 farvede Dyb endnu delger saa meget vidunderligt; jeg 

 troede, at et heelt Aarti ikke vilde vaere nok til at for- 

 tafille Dem Alt, hvad jeg der havde sect, erfaret og 

 laert. Men idag, da jeg for ferste Gang staaer for Dem, 

 forekommer det mig naesten, som om jeg ikke vidste 

 Noget at sige eller at meddele Dem, som om jeg kun 

 kunde tale til Dem om det, som jeg selv 0nskede at 

 vide, om det, hvorom jeg selv forgjaeves bar adsptirgt 

 INaturen. Jo mere jeg seger at gjere mig klart, paa 

 hvilket Standpunkt de zoologiske Videnskaber, som jeg 

 skal foredrage, befinde sig, desto mere fragmentariske 

 forekomme de mig, desto mindre svarer deres systematiske 

 Form, det Stive i de i dem anvendte Grundsaetninger til 

 det yppige Liv, som de skulde optage i sig. Jeg troer 

 derfor at burde afbetale en Gjaeld, fremfor Alt til Dem, 



