201 



forsigtigt, kan det faaes i amorf, glasagtig Form. Saa- 

 lecles holder det sig i laengere Tid uforandret, men efter- 

 haanden opstaaer paa Overfladen en uigjennemsigtig 

 Skorpe af smaa Sukkerkrystaller, og tilsidst bliver hele 

 Massen krystallinsk. Dette viser, at Atomerne til en 

 vis Graendse ere bevsgelige i Overensstemmelse med den 

 Anskuelse, at de ikke berore hinanden*). Noget ganske 

 Lignende iagttages ved Arseniksyrling (Rottekrudt). Delenes 

 Omlejring foregaaer her under Lysfa3nomener , som ogsaa 

 ere bragte i Overensstemmelse med Atomtheorien (Udvikling 

 af bunden Varme), men naermere at paavise dette vilde her 

 fere os for vidt. Krystalformerne bestemmes fortrinsviis 

 ved deresAxe, den centrale Linie eller de centrale Linier, 

 hvorom hele Krystallen er regelmaessigt ordnet. Axen 

 afgiver saaledes det vaesenlige Stettepunkt for Atomernes 

 Lejring, og denne maa vre forskjellig parallelt med Axen 

 og lodret paa den. Dette see vi bekraeftet ved saa godt 

 som alle Krystallernes Egenskaber. De kunne kun spaltes 

 efter ganske bestemte Retninger, der altid staae i Forhold 

 til Axen (Marienglas). Lysets Gjennemgang, der, som 

 ovenfor antydet, er afhaengig af ^Etherdelenes Svingninger, 

 altsaa ogsaa af Atomernes Lejringsmaade, staaer ligeledes 

 i et bestemt Forhold til Axen. Turmalin, en Kieselforbin- 

 delse, hvori Borsyren (bekjendt fra Borax, der er borsuurt 

 Natron) fremtraeder, er saaledes naesten uigjennemsigtig 

 parallel med Axen, derimod gjennemsigtig lodret paa 

 Axen. Dichroit, ligeledes en Kieselforbindelse, er blaa i 

 Reining af Hovedaxen, men bruunguul lodret paa denne, 

 ja Haidinger bar endog paaviist 3 forskjellige Farver hos 



*) Man finder ogsaa, at en smeddet Jernstang, der har traadet Structur, 

 ved Stod antager kernel Structur. 



14 



