261 



ban lagde Maerke til de forskjellige Aarer, hvorved Hjertets 

 haire og venstre Afdeling staae i Forbindelse med Lungerne. 

 Naest efter Aristoteles var del blandt Oldtidens Ana- 

 tomer Graekeren Galenos, som meest bidrog til at udvide 

 Kundskaben om Legemets Bygning, og det var igjen i 

 JEgypten, at ban i det 2det Aarhundrede efter Christus 

 fik Lyst til rieiere at studere denne; men ban opholdt sig 

 meest i Rom, hvor ban stod i stor Anseelse, og ban 

 maatte derfor naesten udelukkende benytte Dyr til sine 

 Undersegelser, fra hvis indre Bygning ban undertiden 

 drog vel raske Slutninger om Menneskets. Han gjorde 

 store og vigtige Opdagelser og udviklede i sine Skrifter 

 Anskuelser om Aaresystemets Bygning og Virksomhed, 

 som, skjondt de i mange vaesentlige Punkter vare urigtige, 

 dog for en Deel endnu paa Harveys Tid fandt deres For- 

 svarere. Galenos var den f0rste som paaviste, at Puls- 

 aarerne lige saa vel som Blodaarerne fere Blod, og ban 

 beviste dette ved Fors0g paa levende Dyr; ved at aabne 

 Pulsaarerne paa dem, medens de vare levende, viste ban, 

 at der kun kom Blod ud af dem; ban underbandt dem 

 paa 2 Steder, skar ind i det afspaerrede Stykke: de inde- 

 holdt ikke Andet end Blod, og dette Blod var forskjelligt 

 fra det, der fandtes i Blodaarerne. Heller ikke Hjertet 

 indeholdt Andet end Blod, men den Luft, bvormed Lungerne 

 fyldtes ved Indaandingen, blev igjen dreven ud ved Ud- 

 aandingen. Saaledes var den store Vildfarelse rettet, at 

 Pulsaarerne vare luftferende Rer; men der var en anden, 

 som frembed en betydelig Hindring for Erkjendelsen af et 

 Kredslob. Det var den, at Hjertekamrenes Skillevag antoges 

 at vaere gjennemhullet, og at de 2 Slags Blod, som ban til- 

 lagde en forskjellig Rolle ved Ernaeringen, ad denne Vei 

 paavirkede binanden. Efter den Theori, som Galenos 



