290 



Gorilla Savage, Gorilla gina St. Hilaire), og medens 

 vi ventede paa en Leilighed til her i dette Tidsskrift at 

 give en kort Meddelelse om denne maerkelige Dyreform, 

 hvis Opdagelse uden Tvivl er en af de interessanteste 

 zoologiske Aqvisitioner i dette Aarhundrede, er den 

 bleven Gjenstand for ypperlige Afhandlinger af saa be- 

 remte Naturforskere som Owen, Duvernoy og Geoff roy 

 St. Hilaire. Stettende os paa disse Undersegelser skulle vi 

 meddele en kort Beskrivelse af dette Dyr, s0ge at be- 

 stemme dels Plads mellem de beslaegtede Former og 

 give en kort Udsigt over, hvad man veed om dets Leve- 

 maade. Ferst vaere del os dog tilladt at meddele nogle 

 indledende Bemaerkninger om den Abegruppe, hvortil den 

 h0rer, og om Gorillaens videnskabelige Historic. 



De Forhold, som udmaerke de anthropomorphe Aber, 

 ere 1) Mangelen af en udvendig synlig Hale saavelsom af 

 Kjsebeposer, i hvilke Forhold de jo nierme sig til Menne- 

 sket, og 2) Armenes overordenlige Laengde; de ere nemlig 

 altid laengere end Bagbenene, medens Forholdet hos 

 Mennesket som bekjendt er omvendt. Hos de andre Aber 

 (Marekatte, Bavianer o. s. v.) ere Bagbenene lidt laengere 

 end Forbenene, og de gaae derfor som de fleste andre 

 Dyr paa alle fire Fedder med Kroppen i en horizontal 

 Stilling. Paa Grund af Armenes Lsengde faae Chimpansen 

 og Orang-Utangen derimod en ganske anden Gang, med 

 stserkt beiede Knae og stettende sig paa Forhaendernes 

 Knoer, holdende Kroppen i en skraa, halvt forover boiet 

 Stilling. Dette er nu ganske vist ikke ligefrem en Lighed 

 med Mennesket; tvertimod, vore Forlemmer ere forholds- 

 vis korte og svage i Sammenligning med Baglemmerne; 

 i opreist Stilling naae vore Fingerspidser jo kun til midt 

 paaLaaret, hos Chimpansen naae de derimod lidt nedenfor 



