292 



da alle ere enige om, at de staae Mennesket fjernere end 

 baade Orang-Utangen og Chimpansen. 



Der forelaae imidlertid enkelte halvforglemte Efter- 

 retninger om en paa Afrikas Vestside levende, fra Chim- 

 pansen forskjellig Skovmand. Del aeldste Vidnesbyrd 

 om denne Art bar man troet at finde i Hannos beremte 

 Periplus eller Jordomseiling , som den efter den Tids 

 Begreber vel fortjente at kaldes. I del 5te eller 6te 

 Aarhundrede f0r Christi F0dsel udsendte den dengang 

 saa blomstrende carthaginiensiske Republik 2 store Flaacle- 

 expeditioner for sarntidigt at undersege Jordens nordligste 

 og sydligste Egne; Hamilco gik mod Nord og synes at 

 have naaet de brittiske 0er; Hanno gik derimod med 

 en Eskadre af 60 Skibe med 30000 (?) Mennesker (Maend 

 og Kvinder) ombord ud forbi Herktiles's Stetter for at 

 grundl<figge Kolonier paa Afrikas Vestkyst, hvilket Hverv 

 ban ogsaa udferte, men efter 26 Dages Seilads slap F0de- 

 midlerne op, og Expeditionen vendte da om igjen og kom 

 velbeholden tilbage til Karthago, hvor Admiralen nedlagde 

 en af ham selv forfattct Beretning om Togtet i Saturns 

 Tempel. Af denne Beretning er en graesk OversaBttelse 

 eller Udtog opbevaret til vore Dage, uden Tvivl et af de 

 interessanteste Aktstykker i Geografiens Historic. Man 

 bar imidlertid vseret temmelig uenig om, hvor langt Hanno 

 var kommet; efter nogles Mening kun til Cap Bojador, 

 efter andre dog til Cap Blanco; for nogle Aar siden bar 

 Dureau de la Malle, .\ledlem af det franske Viden- 

 skabernes Akademi, s0gt at vise, at ban maatte have naaet 

 ^Ekvator, og til Bevis derfor bar ban blandt andet anf0rt, 

 at det tydelig fremgik af Beretningen, at Hanno havde 

 gjort Bekjendtskab med den i de sidste Aar opdagede eller 

 gjenfundne KtEmpeabe , hvis geografiske Udbredning kun 



