295 



meget heie; deres Ansigt er menneskeligt, men Oinene 

 dybtliggende. Deres Haender, Kinder og 0ren ere n0gne, 

 med Undtagelse at' 0ienbrynene, der ere meget lange*). 

 Uagtet deres Legeme forresten er temmeiig laadent, er 

 Pelsen ikke meget taet og dens Farve brun. Det eneste, 

 der adskiller dem fra Mennesket, er at Benet mangier 

 Laeg. Battelis Pongo er aabenbart de nyeres Gorilla, 

 og dens Hjemstavn, Landet omkring Mayomba Floden, 

 ligger kun 3 15' Syd for Gabon-Floden, hvorfra de fleste 

 Exemplarer ere komne i den nyere Tid. De senere Reisende 



1 de samme Egne sammenblandede derimod begge Arter 

 af Skovma3nd; Buff on havde dog Takt nok til at holde 

 sig til BatteHs ovenanferte Beretning og antog derfor, 

 at der i Afrika fandtes 2 Arter af Orang-Utanger, som 

 man dengang udtrykte sig, en st0rre og en mindre, og 

 ban gav dem efter samme Kilde respektive Navn af 

 Pongo og Joko; Buff on opstillede dem dog kun som 



2 ved deres St0rrelse forskjellige , constante Varieteter 

 eller Bacer af den samme Art, og den sterre af disse 

 slog ban sammen med den ostindiske Orang-Utang; 

 Navnet Pongo blev derfor senere overfert paa den gamle 

 Orang-Utang, og Resultatet af den hele Forvirring var, at 

 den aegte Pongo (Gorillaen) geraadede aldeles i Forglem- 

 melse, uagtet der forelaa fra 1819 en fuldstandig Be- 

 kraeftelse paa den Battellske Pongos virkelige Tilvaerelse. 

 Bowdich, der i 1817 blev sendt som Gesandt fra den 

 engelske Regering til Aschanternes Land, omtaler nemlig 

 i sin Reisebeskrivelse deels den afrikanske Orang-Utang, 

 lnchegoen (Chimpansen), deels Ingenaen som den 

 maerkeligste af Landets Abeformer, hvilken Bowdich dog 



*) Denne Passas af Beskrivelsen er imidlertid urigtig. 



