302 



sig ned til de lavere Grene og kaster sig over den, der 

 er den naermest; de gronne 0ine lyne da af Raseri, o 

 Pandehuden med de strittende Horstehaar traekkes hurti^ 

 frem og tilbage over 0inene, hvilket foreger dens haeslige 

 og skraekindjagende Indtryk. Feler den sig saaret, bibringer 

 den sin Modstander farlige, ofte dedelige Saar med sine 

 skarpe og staerke Hjornetaender. Naar Negerne liste sig 

 gjennem Urskovens m0rke Skygger, blive de undertiden 

 ferst denne frygtelige Abes Naerhed vaer derved, at 

 en af deres Kamerater forsvinder, 10ftet op i et Tree, 

 udst0dende raaaskee et kort kvalt Skrig; faa Minuter efter 

 falder ban til Jorden som et kvalt Lig! Gorillaen bar 

 passet sit Sriit, udstrakt sin uhyre Baghaand og grebet 

 den Ulykkelige i Nakken, trukket ham op med sig og 

 ferst ladet ham falde, naar bans D0dskamp var forbi. 

 Dens Styrke gj0r den Seiren over Leoparden let, ja saetter 

 den i Stand til at ksempe med L0ven; og da det kun er 

 Hannen, der er forsynet med de uhyre Hj0rnetaender, 

 bar den aabenbart faaet dem for at kunne forsvare sine 

 linger og sin Hun. Sandsynligvis slaaes Hannerne ogsaa 

 indbyrdes om Hunnerne. At draebe en Gorilla er en stor 

 Bedrift, der skaffer dens Ud0ver en ubestridelig Helterang, 

 og Slaven Frihed og en anseet Stilling i Samfundet. En 

 kjaek Neger, Anf0rer for et Elefantjsgerkorps , blev op- 

 fordret af Admiral Penaud til at fors0ge at bringe en 

 levende Gorilla hjem med sig; det kunde jeg ikke gj0re, 

 om Du vilde give mig Vaegten af hin Hei i Guldmynter<, 

 I0d Svaret. Da det endnu aldrig er lykkedes at fange 

 en voxen Chimpanse, maa det ogsaa ansees for lidet 

 rimeligt, at man nogensinde skulde faae en levende 

 Gorilla at see i et europseisk Menageri. Det smukkeste 

 Traek i dens Charakteer er dens Kjaerlighed til sit Afkom; 



