317 



at selv Faarekyllingerne ikke kunne staae sig for dem. 

 Jeg havde i en ^Eske et halvt Dusin Stykker af den 

 paa Madera saa hyppige kapske Faarekylling (Gryllus 

 cap en sis) for at iagttage dens Levemaade, og paa hvad 

 iMaade den frembragte sin Musik. Til min Forbauselse 

 blev jeg snart vaer, at hele Skarer af Myrer kr0b ind i 

 den med smaa Aabninger forsynede ^Eske og angrebe 

 Faarekyllingerne. Disse hoppede uroligt omkring i ^Esken, 

 bede ogsaa bele Masser af Arbeidere ihjel, saa at Bunden 

 i jEsken var ganske skjult af de senderbidte Stumper, 

 men tilsidst maatte de dog bukke under for deres Fjenders 

 Masse og bleve fortaerede fuldstaendigt med Undtagelse 

 af de bornagtige Dele. Hvor vilde man ikke blive for- 

 bauset, naar man saae Dyr saa store som en Mus gjere 

 Jagt paa Elefanter og overmande dem, og dog er Faare- 

 kyllingen endnu starre i Forhold til Myren end Ele- 

 fanten til Musen. At de leve i en bestandig Krig med 

 Fluerne og andre besvaerlige Husbeboere, kan man da 

 egenlig kun rose dem for, men de angribe ogsaa nyttige 

 Insekter. Udenfor mit Vaerelse paa en Allan havde jeg 

 opstillet en Caktus med Cocheniller for at laere disse 

 besynderlige Dyrs Forvandling naermere at kjende, men 

 snart indfandt Myrerne sig ogsaa her og opaad lidt efter 

 lidt alle Cochenillerne. Dette er en Kjendsgjerning, som 

 det er vaerd at laegge Maerke til, da vor Myre maa gj0re 

 stor Skade paa Cochenille-A\len, som i de sidste Aar er 

 ble\en af stor Betydning for de kanariske 0er; i det 

 mindste saae jeg den meget hyppig i Cochenillehaverne, 

 hvor man burde udrydde den paa enhver mulig Maade. 

 Rovdyrene pleie ellers at skaane deres egen Art, men 

 maerkeligt nok er dette ikke Tilfaeldet med vor Myre. I 

 det Haab at laere dens Husholdning nrermere at kjende, 



