324 



Side og skuppede det fremad i lige Retning, idet de 

 selv gik ligefrem og holdt sig fast ved Traaden med 

 deres Been. Flytningen gik altid stedvis; paa hvert Ryk 

 fulgte en kortere eller laengere Hviletid. Det samme 

 skeer jo ogsaa, naar vi skulle skubbe en stor Byrde 

 fremad; ere flere Mand om det, bevirker man ved et 

 Opraab (Aa hoi!), at alle tage fat paa een Gang, saa 

 at de anvendte Krsefter komme til at virke samtidigt. 

 Hos Myrerne var en lignende Samvirkning af Kraefterne 

 umiskjendelig; de bageste st0dte til paa samme Tid som 

 de forreste trak, og de gave igjen samtidigt efter og. 

 hvilede et Oieblik ; men paa hvad Maade denne Overeens- 

 stemmelse i deres Handlemaade blev bragt tilveie, var 

 jeg ikke i Stand til at udfinde. Det meest paafaldende 

 var, at undertiden slap de alle paa een naer, som hoidt 

 hele Byrden i Ligevagt; her maa der altsaa igjen have 

 vaeret Overeensstemmelse mellem dem, thi aldrig faldt 

 en Flue til Jorden; der var altid En, der holdt fast; 

 havde de alle givet Slip paa samme Tid, maatte Byrden 

 naturligvis vaere faldet ned. Denne hele Byrde blev alene 

 fastholdt med Tangerne , med Benene klamrede Myrerne 

 sig derimod fast til Traaden; en eneste lille bitte Myre 

 formaaede altsaa, haengende ved en Traad, at holde paa 

 4 Fluer! Hvilken uhyre Muskelkraft forudsaBtter ikke dette 

 i Taengerne og Benene! 



Medens Arbeiderne vare beskjaeftigede paa denne 

 Maade med at flytte Byrder, lode de sig ikke let forstyrre 

 i Arbeidet, hvorimod de ellers flygte hurtigt bort, naar 

 man fomroliger dem; 10fter man f. Ex. en Frugt, der er 

 fuld af Myrer, i Veiret eller ryster den, saa skynde de 

 sig bort saa hurtigt som muligt, men vende ikke tilbage 

 til Reden, skjule sig kun i Revner eller under en anden 



