350 



Svampene. Svampene ere virkelige Snylteplanter , som 

 savne al Evne til selv at berede deres Naering og kuime 

 kun leve af organiske Stotfer; en Svamp kan saaledes 

 aldrig voxe paa Steen, paa aldeles saftlest Trse eller paa 

 Bark, som er ganske frisk og kan modstaae Indsugning. 

 Lichenerne udgj0re derimod i Luften , ligesom Algerne i 

 Vandet, Begyndelsen til al Vegetation, der maa gaae 

 forud for heiere Planters Optraeden, og berede det ferste 

 organiske Stof, som er uuudvaBrligt for alle andre Orga- 

 nismer. Uagtet Ligheden i Bygning med Svampene er 

 deres Betydning i INaturens tluusholdning netop den mod- 

 satte, Lichenerne ere Begyndelsen til al Vegetation, Svampene 

 ere Slutningen derpaa, de gaae umiddelbart forud for 

 Oplesning og Forraadnelse. Lichenerne voxe aldrig paa 

 raaddent Tree eller paa opleste organiske Stoffer, have 

 en fast og tset Bygning, voxe meget langsomt og besidde 

 stor Modstandskraft mod Kulde og andre fjendtlige Ind- 

 tlydelser; Svampenes hurtige Vaext er bleven til et Ord- 

 sprog, dog kun for en Deel med Ret, thi Stammen og 

 Batten, som man i Almindelighed betragter som hele 

 Svampen, er kun en Deel deraf, som rigtignok paa en 

 Nat kan skyde frem af Jorden; deres vegetative System 

 derimod udgjeres oftest af fine Traade, som ikke sjeldent 

 ligge flere Aar i Jorden inden de blive i Stand til at 

 frembringe Stammen. Disse Traade kunne terres og leve 

 op igjen ved Fugtighed og Varme. I terre Aar seer 

 man derfor kun faa Svampe , men folger der et vaadt 

 Aar efter flere torre, da seer man dem myldre frem af 

 Jorden, hvor deres vegetative System bar holdt sig under 

 den terre Tid. I afvigte regnfulde Efteraar viste sig saa- 

 ledes en usaedvanlig Maengde Svampe , da det fulgte efter 



