354 



der ikke sjeldent en halv Snees forskjellige Lavarter, for- 



uden ligesaa mange Mosser og Halvmosser. En stor 



Deel af B0gestammernes Beklaedning ud- Fig 7 



gj0res af Pertusaria communis og Wulfenii, 



hiin med hvidgrent, denne med lyse- 



guult skorpeagtigt L0v, og let kjendelige 



fra de hidtil omtalte Arter ved at deres 



Frugtskive ikke er aaben, men kun bar 



en fiin Pore, som gaaer ind til den Hule, 



som er beklaedt med Frugtlaget. Frugten 



ligner derfor eh Vorte med een eller 



Pertusaria. 



Here fine Aabninger. Efterseer man nogle 

 Stykker Bagebraende, som Barken sidder paa, vil man 

 som oftest snart opdage den beskrevne Pertusaria, enten 

 med Frugter eller med de forhen omtalte Stevpletter, der 

 her ere hvide (eller hos P. Wulfenii svovlgule) og betegne 

 Plantens begyndende Opl0sning. For at fmde Lecanora 

 subfusca og for det meste nogle Here Lavarter, beh0ver 

 man ligeledes sjeldent at gaae laengere end til at under- 

 s0ge sit Braendeforraad. Fn anden Lav, som ofte voxer 

 paa Traestammer er Verrucaria nitida med skorpeagtigt, 

 glat, olivengrent Lev og lukkede sorte Frugter. 



Ligesom Lichenerne kunne trives paa alle ikke altfor 

 forgaengelige Naturgj en stand e, saaledes forekomme de 

 ogsaa paa enhver geografisk Brede og paa enhver H0ide 

 over Havet, som man hidtil bar naaet. Deres Udbredelse 

 er underkastet den samme Lov som Planteverdenens i 

 det Heie, at det st0rste Antal af Arter findes i den hede 

 Zone, men det sterste Antal af selskabeligt voxende Indi- 

 vider imod Nord. Saavel laengst mod Polerne som h0iest 

 paa Bjergene findes en Region, hvor Lichenerne udgj0re 

 Vegetationens vaesentligste Deel og tilsidst den hele. Dette 



