396 



og aldrig tillode Nogen at faae Indblik i Hemmelighederne 

 ved deres Industri, og at de havde fastsat Dedsstraf for 

 Enhver, der prevede paa at fere JEg eller Larver ud af 

 Landet. 



Der hengik henved tre tusinde Aar, f0rend Silke- 

 dyrkningen banede sig en Vei udenfor den store chine- 

 siske Muur. Da var del, efter hvad der berettes af Pro- 

 copius af Caesarea, at to Medlemmer af St. Basilius's 

 Orden, der havde opholdt sig laenge som Missionaerer i 

 China og der grundig studeret Silkeavlen. tilbed Keiser 

 Justinian at indf0re Silken i Constantinopel imod en pas- 

 sende Godtgj0relse. De vendte ogsaa tilbage til China 

 over Persien, og i Aaret 552, efter at have udstaaet utal- 

 lige Farer og Gjenvordigheder, bragte de hjem med sig 

 til det keiserlige Hof nogle Silkeormeseg, som de havde 

 holdt skjult i Imle Bambusr0r. Fra denne ringe Begyn- 

 delse skriver sig altsaa, mere end tretten Aarhundreder 

 tilbage i Tiden, den ferste Kilde til en talrig Folkemaengdes 

 Velstand og Velvaere. I Constantinopel n0de Silkeormene 

 ogsaa det Privilegium ikke at komme udenfor det keiser- 

 Jige Palads. Her gave Munke nu Undervisning i at spinde 

 Coconer, fra alle Kanter forskrev man duelige og vind- 

 skibelige Haandvaerkere , og snart udviklede der sig en 

 blomstrende Industri, der meget hurtig udbredte sig over 

 hele Graekenland og de joniske 0er. Da Araberne i Be- 

 gyndelsen af det ottende Aarhundrede bemaegtigede sig 

 Spanien, toge de denne nye Industrigreen med sig derhen. 

 iWen det var f0rst henimod Slutningen af det tiende Aar- 

 hundrede, i Aaret 988, at det f0rste Morbaertrae med megen 

 H0itidelighed blev plantet i IVlellemeuropa, nemlig i Abbediet 

 Braunweilers Have af Landgrev Hermann, i Anledning af 

 hans Giftermaal med Keiser Otto den Tredies S0ster. 



