382 



bestemte Maade at gaae frem paa, som ban ikke gjerne 

 forlader; den videnskabelige Straeben efter at laere Natur- 

 phaenomenerne at kjende troer den Ene kun at kunne 

 gjore Fyldest ved Anvendelsen af Forst0rrelses-Redskaber, 

 en Anden ikkun ved chemiske Operationer, en Tredie 

 ikkun ved Hjaelp af Physiken og mathematiske Beregninger, 

 en Fjerde endelig blot ved anatomiske Dissectioner. Ved 

 saadanne noiagtige Unders0gelser og en grundig lagttagelse 

 vindes der ganske vist uomst0delige og h0ist mserkelige 

 Resultater, der gjare den menneskelige Taenkning megen 

 JSre; men man er altfor tilb0ielig til at glemme, at det i 

 den levende Natur hverken er Atomernes Forbindelse, de 

 chemiske Stoffer, de physiske Loves Virksomhed eller de 

 forskjellige Organers Bygning, der i og for sig og som 

 enestaaende Elementer udgj0re Livet, og man falder der- 

 ved i den samme uheldige Vildfarelse, som Mephistopheles 

 spotter, naar ban raadede Naturforskerne f0rst at be- 

 r0ve de levende Vaesener Livet og saa bagefter studere 

 dette ved en Sammenligning imellem de enkelte 10srevne 

 Dele, hvis Unders0gelse da vilde falde ulige lettere, naar 

 det Baand, der holdt dem sammen, saaledes f0rst var 

 overskaaret. 



I Livet som i Naturen hersker der den inderligste 

 Forbindelse imellem Kraefterne og Bevaegelsen, og det er 

 alene ved en faelles Virksomhed af dem begge, at der 

 fremkommer en saa fuldkommen Organisation som den, vi 

 beundre i de levende Vaeseners Liv; en Organisation, hvis 

 Enkeltheder vi vel kunne underkaste en Unders0gelse, men 

 som vi aldrig vilde formaae at-skabe, hverken ved Hjaelp 

 af Videnskabens Lys eller ved kunstige Processer; og 

 hvoraf vi ikkun formaae at opfatte visse enestaaende 

 Phaenomener, medens dens egenlige Vaesen endnu er en 



