429 



MN og RS, medens disse kunne have en temmelig for- 

 skjellig Laengde. 



Den Tid, som Solen bruger til at fuldende sit daglige 

 L0b omkring Jorden er heller ikke den samme, som vi 

 finde for den store Masse af Stjerner, men 3 Minutter og 

 56 Sekunder laengere. Solen har altsaa ogsaa sin egen 

 Bevsegelse paa Himmelen, som ligesom Maanens foregaaer 

 i Retningen fra heire til venstre. Da del staerke Lys 

 Solen meddeler Luftkredsen gjer det umuligt med uvaebnet 

 0ie at see Stjernerne saalaenge Solen er over Horizonten, 

 kunne vi ikke saaledes som ved Maanen umiddelbart see 

 at Solen forandrer Plads imellem Stjernerne fra Dag til 

 Dag. Middelbart kunne vi derimod slutte os til det, naar 

 vi laegge Maerke til, at forskjellige Stjerner culminere ved 

 Midnatstid til de forskjellige Tider af Aaret og altsaa staae 

 lige over for Solen paa Himmelen. Saaledes culminerer 

 ved Midnat sidst i December Sirius, midt i Januar den 

 ostligere Procyon (i den lilleHund); omtrent den 20de Fe- 

 bruar den endnu estligere Regulus (i L0ven). Ved en 

 IJndersagelse af Solens Bevaegelse, der svarer til den vi 

 have omtalt ved Maanens, kommer man til et aldeles lig- 

 nende Resultat; Solen synes at gaae i en Ellipse, i hvis 

 ene Braendpunkt Jorden staaer; den gjennemleber sin hele 

 Bane i 365 Dage 6 Timer 9 Minutter og 10 T V Sekunder, 

 saaledes at den efter denne Tids Forl0b staaer paa samme 

 Sted af Himmelen i Forhold til Fixstjernerne. Bevaegelsen 

 i Banen er imidlertid ikke jevn, Hastigheden afvexler efter 

 de samme Love, som gjaelde for Maanens, og er altsaa 

 st0rst uaar Solen ved ISyaarstid er Jorden naermest, 

 mindst naar den i de f0rste Dage af Juli er laengst borte. 



Medens Maanens og Solens Baner ere Ellipser, der 

 nserme sig meget til Cirklen, have Planeternes Baner, 



