437 



viser. Passaternes Dreining, falderide Legemers Afvigen 

 mod 0st og endelig Dreiningen af Pendulets Svingnings- 

 plan have leveret dem, men da disse Forhold tidligere 

 have vaeret afhandlede i Tidsskriftet behove vi blot at 

 henvise dertil.*) Vor beremte Landsmand Tyge Brahe, 

 som i det hele ikke kunde gaae ind paa del copernicanske 

 System fordi det stod i Strid med Bibelens Ord, frem- 

 fremsatte saavelsom flere andre Astronomer en Maengde 

 Indvendinger imod det, af hvilke vi her blot ville anfere 

 et Par, som vidne klart om hvor urigtige de physiske 

 Begreber vare selv hos Datidens sterste Maend. Jorden, 

 sagde Tyge Brahe, er en grov, svaer og til Bevaegelse 

 uskikket Masse; hvorledes kan da Copernicus gjare en 

 Stjerne af den og fere den rundt i Luften? Naar man 

 kaster en Steen ned fra Toppen af et Taarn, saa kunde 

 den ikke falde ved dets Fod hvis Jorden havde bevaeget 

 sig i Mellemtiden , men maatte falde ligesaamange Fod 

 vestligere som Dreiningen i den samme Tid beleb sig 

 til; man var dengang ikke paa det rene med, at Stenen 

 i det Oieblik den begyndte at falde maatte have samme 

 Hastighed i Dreiningsretningen som det Sted, hvorfra den 

 kom, og beholde denne under hele Faldet, saaledes at 

 Forholdet maatte blive lige det modsatte af hvad Tyge 

 Brahe antog, Stenen maatte falde noget estlig, saa- 

 ledes som Forsogene ogsaa have vist at den gjer det. 



At Solens og Planeternes Bevaegelse efter det coper- 

 nicanske System, iagttagne fra Jorden, maa antage de i 

 det foregaaende omtalte Former, vil kunne indsees ved 



*) Ferste Bind for 1854, p. 182: Anskueligt Bevis for Jordens Om- 

 dreining. 



