440 



Ord og, hvad der igrunden gjaldt lige saa meget, Aristo- 

 teles's Autoritet for sig; ban rokkede ved Jorden og 

 bragte Astronomien ind paa det rette Spor. Kampen kom 

 ban ikke til at stride med i; ban havde netop paa sit 

 yderste den Glaede, at modtage et Exemplar af det Vserk 

 de revolutionibus orbium coelestium, hvori ban havde ned- 

 lagt Resultatet af sine Forskninger: Systemet og Anvisning 

 til dets Brug ved den praktiske Astronomi. 



Tyge Bra he vilde ikke anerkjende det copernicanske 

 System; derimod opstillede ban et nyt, hvorefter den fuld- 

 kommen stillestaaende Jord var Verdens Midtpunkt, om 

 hvilket Solen gik i Lebet af et Aar, ferende samtlige Pla- 

 neter rundt med sig, medens disse igjen med forskjellige 

 Omlebstider gik rundt omkring den; og derhos beholdt 

 ban fra de gamle Systemer den daglige Omdreining af 

 hele Himmelen. Men bans egne lagttagelser, de fortrin- 

 ligste Verden endnu havde seet, bidroge mere end noget 

 andet til at bekraefte Rigtigheden af Copernicus's Hypo- 

 these; i Keplers Haender f0rte de til en fuldstaendig Udvik- 

 ling af det copernicanske System. Job an Kepler, fedt i 

 Weil i Wiirtemberg i 1571, arbeidede med en mageles 

 Utraettelighed , kjaempende med de sterste Hindringer af 

 forskjellig Art, paa en noiagtig Bestemmelse af Jordens 

 og de andre Planeters Bane og kom endelig til det Re- 

 sultat, som er kortelig sammentraengt i de tre keplerske 

 Love, nemlig: at samtlige Planeter bevaBge sig i Ellipser, 

 i hvis ene Braendpunkt Solen staaer, at Planeterne bruge 

 lige lange Tider til at gjennemlebe to Buer af Ellipsen, 

 hvis tilsvarende Udsnitsflader ere ligestore, saaledes som 

 vi ovenfor saae at det var Lov for Maanens og Solens 

 (Jordens) Bevaegelse, samt endelig, at Forholdet imellem 

 Kvadrattallene af Omlebstiderne for to Planeter er det samme 



