115 



kortere; at Traeerne ved Ishavets Kyst som paa Alpernes 

 Toppe blive buskagtige Kreblinge, at Krattet paa Nowaja 

 Semlja ikke haever sig over en halv Fod og paa Spitsbergen, 

 idetmindste efter aeldre lagttagelser, ikke over to Tommer fra 

 Jorden, hvorimod den traeagtige Rod er uforholdsmaessig 

 staerk; egentlig sidder altsaa Stammen i Jorden og sender 

 kun smaa Grene ud i Luften. Det samme Forhold gjen- 

 tager sig i enkelte Familier, om end ikke i alle. Karak- 

 teristisk for den nordlige Halvdel af det tempererede Baelte 

 er det taette Gr0nsvaer, som dannes af det taet sammen- 

 traengte Grass, hvis Blade og Staengler knap haeve sig en 

 Fod i Veiret. Laengere mod Syd stige de mere i H0iden, 

 og under Troperne danne de i Skikkelse af Sukkerr0r og 

 endnu mere af Bambusr0r med traeagtige Stammer h0ie, 

 uigjennemtraengelige Skove. Henimod Polarkredsen der- 

 imod blive ogsaa Graessene kortere og de med dem 

 beslaegtede Halvgraes hyppigere , for endelig at gjere 

 Plads for Mosser og Lavarter, af hvilke kun de aller- 

 sterste kunne maales i Tommer, de fleste kun i Linier. 

 Hos os kan kun Billen s0ge Beskyttelse mod Sollyset under 

 Bregnernes L0v, under Troperne derimod det opretstaaende 

 Menneske. Orchideerne (Gj0geurterne), som hos os kun ere 

 lave og slaae Rod i Jorden, ranke sig i Syden op ad de 

 h0jeste Traeer. Men vi vilde kun gjentage, hvad vi alle- 

 rede have gjort anskueligt i st0rre Forhold, naar \i, vilde 

 gjennemgaae de enkelte Plantefamilier. 



Lad os hellere samle det Sagte i et almindeligt Bil- 

 lede ! Karakteristisk altsaa for det hede Baelte, hvor der ikke 

 mangier tilstraekkelig Fugtighed, ere de uigjennemtraenge- 

 lige Skove, hvis herte Stammer ved utallige Slyngplanter 

 forenes til en samlet Plantemasse, og som tjene endnu 



