113 



de hede Klimater *). Men hine kaempemaessige Urskove, 

 hvormed de tropiske Landes Jordbund er daekket overall, 

 hvor en betydelig Maengde Fugtighed forenes med den 

 heiere Varme, bestaa langtfra af Palmer alene. Gigantiske 

 Stammer baere deres Levtag heit op i Luften. Skovene 

 blive uigjennemtraengelige ved de Masser af Slyngplanter, 

 hvis Stammer og Forgreninger straekke sig som Touge fra 

 Trae til Trae, fra Gren til Gren, ofte flere hundrede Fod, 

 og undertiden ere saa taet sammenslyngede , at uddade 

 Traestammer, som holdes af dem, ikke kunne falde om. 

 Man bar forsegt at maale enkelte Individer af disse Slyng- 

 planter fra den nye Verden og fundet dem henved 100 

 Fod lange, ja, af Slaegten Calamus**), en Slags rankende 

 Palmer fra den gamle Verden, skal man endog have 

 maalt Individer af 5600 Fod, og Intet borger for, at 

 man bar truffet de laengste. Disse Slyngplanters Mang- 

 foldighed paa Arter er saa stor, at efter Humboldt en 

 Malers Liv ikke vilde straekke til til at tegne alle de for- 

 skjellige Blomsterformer, som udvikle sig i Dalene i den 

 peruanske Andeskjaede. Individernes Antal tilsteder ingen 

 Beregning, og ofte kan Vandreren kun med sin skarpe 

 Klinge langsomt bane sig Vei. Med 30, 40 ja 50 Fods 

 levfrie Stammer, som ligne udspaendte Touge, udvikle de 

 f0rst Blade og glimrende Blomster i H0ide med Traeerne, 

 til hvis Grene de slutte sig taet. Saaledes danner der' sig 

 i H0iden et taet Tag af Blade og Blomster, som ikke lader 

 den svageste Solstraale traenge igjennem. Oprindelig 

 opvoxne af Jordbunden og ernaerede af den gjennem en 



*) Kun Dvergpalmen naaer de mellemste Breder. 

 **") Rotangpalmen, hvis Stengel benyttes som Spanskrer. 



(0. A.) 



8 



