105 



Vandfugle. Men alle disse heiere organiserede Dyr kunne 

 Run leve ved daglig at fortaere store Masser af andre orga- 

 niske Legemer. Hvalrosserne og nogle stumptandede Saeler 

 afgive Bevis for, at Tang eller Seplanter, de egentlige eller 

 tandiese Hvaler for, at uhyre Skarer af de laveste Dyr, 

 navnlig af Meduser og negne Bleddyr, Fuglene for at Krab- 

 ber, Muslinger og Snegle, de skarptandede Saeler og de med 

 Taender forsynede Hvaler for, at Hvirveldyr og navnlig Fiske 

 ikke kunne mangle. Beviserne for den Rigdom, som Livet 

 udfolder under 78 80 Grader nordlig Brede, leverede, 

 foruden de nyere videnskabelige Reiser, ved hvilke der er 

 taget mere Hensyn til de lavere Dyr, den i Aarhundreder 

 bestaaende Hvalfangst ved Polarisens Graendse mellem 

 Gronland og Spitsbergen. Ved denne Graendse findes den 

 grenlandske Hval hyppigst, og man seer den bryde frem 

 under Isen, kommende fra Nord mod Syd. Det kan 

 altsaa heller ikke laengere mod Nord mangle dem paa 

 Fedemidler. Den Masse af Naering, som en Hval beh0ver, 

 maa i hvert Tilfaelde vaere meget betydelig, om end Stof- 

 vexlen og Trangen til ny F0de forholdsvis er ringere 

 end hos vore Landdyr. Men denne Masse af Naering 

 bestaaer netop hos denne Slags Dyr af en uhyre Maengde 

 af Individer, thi Taender til at gribe og knuse sterre Dyr 

 har Naturen naegtet de aegte Hvaler; til Gjengja3ld gav 

 den dem de mange hundrede Hornplader i Munden, 

 som vi i daglig Tale kalde Fiskeben. Disse staa hin- 

 anden naer nok til at holde Dyr af mere end en Tom- 

 mes Gjennemsnit tilbage i Munden, medens Vandet 

 flyder bort mellem Barderne. Men da den indre Rand 

 af enhver Fiskebens Plade er forsynet med lange Berster, 

 som gjensidig drekke hinanden, opstaaer derved en Slags 

 grovt Filt i det indre af Gabet, hvorved endogsaa meget smaa 



