Luft er aldeles blottet for Fugtighed, vil kunne vare i en 

 aldeles ubegraendsetTid. Anderledes forholder det sig med 

 de organiske Vaesener, hvis Safter ere og vedblive at holde 

 sig flydende, som Tilfaeldet er under Vinters0vnen. Vel 

 er dcr vistnok, som vi have sect, ogsaa mellem dem 

 enkelte sikkre Exempler paa, at Livet kunde vare i flere 

 Aar; men da vi efter vor hele Kundskab til de dyriske 

 Livsphsenomener maae antage, at her kim er en svagere 

 Virksomhed og ikke en fuldkommen Stillestaaen i Orga- 

 nernes Funktion, f01ger deraf nedvendigvis en begraendset 

 Livsvarighed. Ikke desto mindre anferes Exempler, som, 

 hvis de vare sande, maatte fere til det modsatte Resultat, 

 eller dog til at antage en Livsvarighed, der kom den ube- 

 graendsede meget naer. Vi maae imidlertid her forlade 

 den rene Erfarings og de positive Kundskabers Gebeet og 

 begive os ud paa en langt usikkrere Jordbund. Natur- 

 historien bar ligesaavel som Historien sine Myther ogSagn; 

 og ligesom det ofte lykkes Historikeren at komme efter 

 den Sandhed, som, skjendt udpyntet og forsynet med frem- 

 mede Tilsaetninger, ligger til Grund for en Mythe eller et 

 Sagn, saaledes kunne ogsaa de i Folket spredte Fortsel- 

 liriger om Naturphaenomener, om de end lyde aldrig saa 

 besynderlige og fabelagtige, dog indeholde nogen Sandhed, 

 og en taenksom Naturforsker vil aldrig uden efter neiere 

 Provelse slaae slige Forteellinger hen i Veiret, alene fordi 

 de ikke rime sig med vore nuvaerende Kundskaber. Man 

 behover kun at huske paa, at det ikke er meget leengere 

 end et halvt Aarhundrede, siden Chladni beviste, at Stene 

 virkelig kunde falde ned fra Luften, noget, som man hidtil 

 havde holdt for et Eventyr, og at det kun er ganske faa 

 Aar siden Bontigny viste, at en anden saakaldet Fabel, 

 nemlig den, at etMenneske uden Skade kuutle dyppe sine 



