19 



Ilosmarinen og Kameelblomsten; Croizet saaede dem, og 

 de spirede. Da man aabnede nogie gamle galliske Grave et 

 Sted i Departementet Dordogne, som efter al Sandsynlighed 

 hidrerte fra det ferste Aarhundrede e. Chr. , fandt man 

 paa det Sed, hvor Ligets Hoved havde hvilet, et lille Hul 

 fyldt med Fr0, som bleve saaede og spirede; de frem- 

 komne Planter vare Heliotropium europaeum, den blaa 

 Kornblomst og en Art K10ver. Det samme var Tilfaeldet 

 med Meisen fra Inkaernes Grave. I den tydske Natur- 

 forskerforsamling iAaret 1834 meddelte Grev v. Sternberg, 

 at ban havde faaet noget i aegyptiske Muinier fundet Hvede 

 til at spire, og 1844 fandt man i en aegyptisk Sarkophag 

 i det britiske Museum en Pakke med Hvede, ^Erter og 

 Vikker i, af hvilke dog kun de 2 f0rstnaevnte vilde spire. Det 

 vilde vaere let at give endnu flere Exempler, men de allerede 

 anf0rte ere tilstraekkelige til vort 0iemed. Kunde der end 

 reises mere eller mindre begrundede Tvivl om de sidst 

 anferte Exemplers Paalidelighed, Tvivl, som vi her for 

 Kortheds Skyld forbigaae, kan man dog antage for vist, 

 at mange Fr0 kunne under gunstige Forhold beholde 

 deres Spireevne i mange Aar ja maaskee i Aarhundre- 

 der, og der ligger da heller ikke noget urimeligt i at 

 antage, at i et Land som ^Egypten, hvor det naesten 

 aldrig regner, og hvor Luften er saa overordentlig ter, 

 Spireevnen kan holde sig i Tusinder af Aar, ja i et 

 ubegraendset Tidsrum. 



I Forbigaaende maae vi her bemaarke, at denne Evne 

 hos mange Fr0 forklarer et Phaenomen, som man oftere 

 bar Leilighed til at iagttage. Ved at omgrave et Stykke 

 Jord, der laenge bar ligget urort, haendes det nemlig ikke 

 saa sjeldent, at der kommer Planter frem, som tilhare 

 ganske andre Arter end dem, som tidligere fandtes der 



2* 



