13 



der i Virkeligheden ogsaa hos dem i denne Tid. Deres 

 Forandring i Vaegt er et Bevis herpaa. Del er meget raaerk- 

 vaerdigt, at denne Forandring ikke altid er til det ringere. 

 Professor Sacc i Neufchatel bar ved sine talrige Veininger 

 af Murmeldyr under deres Vintersevn fundet, at skjont 

 de i det hele efterhaanden aftage i Va?gt, var der dog 

 Perioder, hvori de atter bleve tungere, og dette indtraf 

 netop, naar S0vnen var allerfastest. Regnaults og Reizets 

 Undersegelser have oplyst os om Aarsagen hertil. De 

 fandt nemlig, at de sovende Murmeldyr undertiden optage 



kjendeligt mere lit af Luften, end der var nedvendigt til 







Dannelsen af den udaandede Kulsyre, og da ingen anden 

 Afsondring end Aandedrattet var i Yirksomhed, maatte de 

 nedvendigvis tillage noget i Vaegt. Tager man imidlertid 

 Hensyn til den hele Dvaletid, da finder der et Tab af Stoffer 

 Sted, og dette skeer navnlig paa det i Forveien meget 

 rigelige Fedts Bekostning (Saissy, Mangili, Berger, Monro, 

 Barkow). Man kan med stor Sandsynlighed antage, at 

 dette Tab ikke alene foregaaer gjennem Lungerne, men 

 ogsaa gjennem Huden. 



Den svage Stofvexel forklarer imidlertid, hvorledes 

 disse Dyr kunne leve naesten i skind0d Tilstand, uden at 

 tage Naering til sig, ja naesten uden at aande. Denne 

 Tilstand kan, som vi nu have sect, hos Pattedyrene vare 

 hele Maaneder, hos de lavere Dyreklasser kan den vare 

 meget Ia3ngere. Det er langtfra sjeldent, at mange 

 Sommerfuglelarver forptippe sig det ene Efteraar, men 

 ikke komme frem som fuldkomne Insekter det felgende, 

 derimod ferst det naestfalgende Aar, ja Reaumur gjemte 

 saaledes nogle Pupper i flere Aar i en Iskjelder, uden at 

 de undergik den saedvanlige Forvandling eller dede. Lige- 

 ledes kunne flere Blflddyr leve laenge i en skinded Til- 



