7 



Naesten i alle Dyreklasser have vi Vinter- og Sommer- 

 sovere, men talrigst findes de blnndt Insekterne, idet disse 

 naesten alle enten som Larve eller som Puppe eller som 

 fuldtudviklet Insekt tilbringe en Deel af deres Liv i denne 

 tilsyneladende livlose Tilstand, hvorfra de alter vende til- 

 bage for at deeltage i Naturens almindelige Gjenoplivelse, 

 naar Foraarssolen beskinner den Plet af Jorden, eller, 

 under Vendekredsene, naar en velgjerende Regntid ind- 

 trseder. Man veed ligeledes om mange ^Edderkopper og 

 Bleddyr, navnlig om de forskjellige Arter af vore skal- 

 baerende Landsnegle, at de tilbringe Vinteren sovende. 

 I Hvirveldyrenes Klasse er del kun Fuglene, der ikke frem- 

 byde Exempler paa Vinters0vn. De fleste Fugle traekke 

 som bekjendt fra det ene Sted til det andet, hvor de fmde 

 den for deres Livsophold nedvendige F0de og den for 

 deres saeregne Organisation passende Varmegrad. De 

 traenge derfor ikke til Vinters0vn. Skulde enkelte imidlertid 

 ved et eller andet Tilfaelde blive tilbage, da kunne ogsaa 

 nogle^ af dem falde i Vinters0vn. Saaledes kan man i 

 det mindste forklare, livad mange Forfattere berette om 

 Svaler, som man af og til om Vinteren bar fundet i Dyndet 

 eller Vandet, og som vare ganske skin<k>de, men atter 

 levede op, naar de kom i Varmen, en Omstaendigbed, der 

 ligger til Grund for den Fabel, at Svalerne med Forsaet 

 kr0b ned i Dyndet for at overvintre, medens de dog tvert- 

 imod here til de aegte Traekfugle, der om Vinteren drage 

 til sydligere Egne. 



At mange Fiske ligge i Dvale om Vinteren, er ligeledes 

 bekjendt. Karperne oprode i den Hensigt den blede 

 Vandbund og laegge sig den ene ovenpaa den anden i 

 den derved dannede Fordybning; Grundlingerne krybe ind 

 under Stene; de fleste, f. Ex. Aalene, skjule sig i Sand 



