fra hinanden, at de ere aldeles forskjellige i deres Natur 

 og Vaesen, at det ene n0dvendigvis udelukker det andet, med 

 andre Ord, at der bestaaer en skarp Adskillelse mellem 

 den levende og d0de Natur, saa at alt existerende enten 

 tnaa here til det ene eller til det andet. Det vil imid- 

 lertid vise sig, at denne Slutning maa kaldes overilet, 

 naar man ikke faester Blikket paa Enkelthederne, men 

 paa Naturen i dens Heelhed. 



Liv er Virksomhed, men denne Virksomhed kan 

 have et forskjelligt Omfang. Nys saae vi den i ai sin 

 Kraft, nu ville vi kaste et Blik paa saadanne TiHa?lde, 

 hvor Virksomheden er meget formindsket, ja tilsidst ganske 

 er ophort, uden at man dog derfor kan sige, at D0den 

 er en F01ge deraf. 



Det er almindeligt bekjendt, at overmaade mange Dyr 

 tilbringe en Deel af deres Liv i en Tilstand, som bedst 

 kan sammenlignes med en dyb S0vn. Saedvanligvis kalder 

 man denne Tilstand Vinters0vn, et Navn, der dog kun 

 passer, naar Talen er om de hos os og i endnu koldere 

 Egne levende Dyr; thi denne S0vn forekommer ogsaa i 

 den varme Zone, og det netop i den allervarmeste Tid, 

 naar det tillige er meget t0rt, hvorfor man der kan kalde 

 den Sommers0vn. Det er maerkeligt og vidner om den 

 herlige og hensigtsmaessige Orden, som hersker over- 

 alt i Naturen, at i begge Tilfaelde indtraeffer denne Til- 

 stand netop paa den Tid, da disse Dyrs F0demidler slippe 

 op, saa at de og deres hele Slsegt snart vilde forsvinde 

 spor!0st paa Jorden, naar deres Livsfunctioner og som en 

 F01ge deraf deres Trang til F0de ikke til en Tid naesten 

 ganske standsede. 



