129 



hvilke Egenvarmen naesten bliver den samme, hvorledes 

 end Yderverdenens Varmevexel er. 



En anden Fornodenhed for det organiske Livs Under- 

 bold er etForraad af Luft og for det dyriske Liv tillige en 

 stadig Fornyelse fra Atmosfaeren af den ved Aandedraettet 

 forandrede Luft, medens det vegetabilske Liv idetmindste 

 kan bestaae i nogen Tid uden en saadan Fornyelse. Be- 

 kjendt er det, at ogsaa Fiske og andre i Vandet levende 

 Dyr til deres Aandedraet behove den i Vandet indeholdte 

 Luft, som, forandret ved Aandedraettet, igjen med Begjaer- 

 lighed erstattes af Vandet med ny Luft fra Atmosfaeren. Hvor- 

 ledes den Luft, som omgiver de Dyr, som leve i andre 

 Dyrs Indre bliver fornyet, er endnu ikke ganske klart, 

 dog mangier en saadan Fornyelse sandsynligvis ikke. 



Dernaest fordres der Vand, eller, som vi i fordelt 

 Tilstand kalde det, Fug tig bed* til den levende Organis- 

 mes Udvikling og Omdannelse. Man ved, at et Saedekorn, 

 selv om det ikke mangier den nadvendige Varme, dog 

 vedbliver at vaere i en Dvaletilstand, saalaenge det forbliver 

 tart. Naar det bliver befugtet, begynder Udviklingen. For 

 mange lavere Planter er det med Luft og navnlig med 

 Kulsyre maettede Vand tilstraekkeligt til Vedligeboldelsen af 

 samtlige Livsvirksomheder. Indeholder Vandet desuden 

 Salte oploste, saa er det Antal af Vaexter, som kunne leve 

 deraf, endnu sterre*). Dette gjaelder isaer om de i Vairdet 

 levende rodlese Planter, som ofte opnaa en anselig Ster- 

 relse og Vaegt. Vi ville her kun erindre om Tangene og 



*) Man bar oftere anstillet Forsog paa at ernajre Planter med destileret 

 Vand og som oftest fundet, at de snarl dede borl. Men saadant 

 Vand kommer i den frie Natur ikke til at virke paa Planlerne, da 

 det i det mindste er msttet med Luft. I Almindelighed indeholder 

 det ogsaa oplosie Dele af Jordbunden. 



