176 



Den klare Himmel synes os blaa, og Aarsagen hertil 

 maa vi soge i Luften. Hvis denne var aldeles gjennem- 

 sigtig, hvis de enkelte Luftdele aldeles ikke reflecterede 

 eller, rettere sagt, spredte noget Lys, maatte Himlen vise 

 sig kulsort*). Men nu reflectere Luftdelene Lyset, og 

 deraf kommer det, at hele Himlen om Dagen viser sig 

 klar, thi Lyset reflecteres i alle Retninger. Det tilsyne- 

 ladende blaendende hvide Lys er egenlig sammensmeltet af 

 Regnbuens Farver: r0dt, orange, guult, grent, blaat, 

 violet. Men af disse have Luftdelene navnlig Tilbeielighed 

 til at reflectere det blaa Lys. Jo heiere vi derfor stige, 

 desto tyndere vil dette blaa Overtrak synes, og desto 

 m0rkere vil Himlen see ud. Himlens rene blaa Farve 

 synes ofte noget blegere. Dette hidrorer fra de i Luften 

 svaevende, fortsettede Vanddampe, fra fine Taager, som 

 ofte overdrage Himlen med et let S10r, uden dog at vaere 

 taette nok til at vise sig som Skyer. Naar de i Luften 

 indeholdte Vanddampe derimod ere fuldkommen luftformige, 

 gj0re de Atmosfseren mere gjennemsigtig og bevirke der- 

 ved, at Himlen synes m0rkere, et Faenomen, som man let 

 kan iagttage efter en Regn, naar Skyerne have fordeelt 

 sig. Naar Luftlagene, allerede f0r Solen gaaer ned, efter- 

 haanden tabe deres Varme og Vanddampene i dem tilsidst 

 fortaettes, gjennemgaae disse, f0r den fuldkomne Fortaetning 

 indtraeder, en Mellemtilstand, hvori de navnlig tillade de 

 r0de Lysstraalers Gjennemgang, en Virkning, der ogsaa 



*) Heraf vil det vaere klart, at det ogsaa er Almosfaereri vi skylde 

 Tusmerket, idet Luften i Vest og de i den svavende Vand- 

 partikler ogsaa efter Solens Nedgang beskinnes af den og reflectere 

 dens Lys. Tusmerket varer til Solen er G a 64 Grad under Hori- 

 zonten. Derfor maa Tusmerket vare laengere jo mere skraa Sol- 

 banen er i Forhold til Horizonten, kortere, jo mere den naRrmer 

 sig den paa Horizonten lodrette Linie, altsaa kortest under ^qvator. 



