72 



er, i det mindste til en vis Grad, underkastet Forbedring 

 ved Ovelse og Studium. Unge Fugle gjere aabenbart flere 

 Forseg, inden det lykkes dern at tage den Tone, de synes 

 om, og de aeldre Fugle Isere ofte af hinanden. Sangen 

 vinder bestandigt ved Ovelse, og gamle Fugle pleie der- 

 for at synge bedre end de unge, og Fugle i Bur, der jo 

 aldrig optages af Omsorg for at skaffe F0de til sig selv 

 eller til deres Unger, blive ofte bedre Sangere, end de, 

 der leve i det Frie, isasr naar de holdes sammen med 

 andre, hos hvilke de kunne gaae i Skole. 



Smaafuglene besidde nemlig ikke blot Evne til at 

 synge, men ogsaa Gehor for Musik; de here gjerne 

 Musik, have Evne til at opfatte den, ja endog til at tilegne 

 sig og gjengive den. Det er bekjendt, at man kan laere 

 mange Fugle at synge visse lettere Arier; ofte kan man 

 ogsaa faae at here, hvorledes de i fri Tilstand efterligne 

 andre bedre Sangfugles Toner, f. Ex. Steensmutten (Saxicola 

 rubetra) og Tornskaden (Lanius collurio) , og Mange have 

 vistnok moret sig med det lette og underholdende Fors0g 

 ved en Pibe eller F10ite eller blot ved at blive ved at 

 floite en Melodi at samle om sig alle de Smaafugle, der 

 fmdes i Nabolaget. Da indfmde sig ikke blot de egenlige 

 Sangfugle, men ogsaa Meiser, Krager, Korsnaeb o. s. v., 

 som holde af Sang, skjendt de ikke selv formaae at 

 frembringe den. 



Blandt Pattedyrene, som i saa mange andre Hen- 

 seender ere heiere uddannede end Fuglene, spores der 

 blot undtagelsesvis noget, som bar en fjern Lighed med 

 Sang, men i Almindelighed ere deres Lyde usammen- 

 haengende og umelodiske. Fiskene, som blot synes at 

 leve for at aede og forplante sig, ere stumme. Evne til 

 at give Lyd fra sig fmdes blandt de lavere hvirvellese 



