64 



elektrisk Legeme, fordeles Elektriciteterne i Stangen saa- 

 ledes, at der i den Ende, der er naermest ved det elektriske 

 Legeme, kommer negativ, i den modsatte positiv Elek- 

 tricitet. Foretager man samme Forsog med en lodret- 

 staaende, ikke isoleret Metalstang, vil den negative Elek- 

 tricitet holdes bund en i den overste Ende af Stangen, 

 medens den positive gjennem den nederste Ende vil gaae 

 ned i Jorden. F0je vi hertil, at Elektricitet ogsaa kan 

 meddeles uden umiddelbar Berering, blot ved at 

 man naermer en Kno eller en Metalstang til et elektrisk 

 Legeme, i hvilket Tilfaelde man seer en stark Onist springe 

 over, ledsaget af et lille Knald, samt at Elektriciteten viser 

 en markelig Tilbejelighed til at gaae over igjennem Spidser, 

 - da have vi de nodvendige Forkundskaber til at betragte 

 Atmosfaerens elektriske Forholde. Allerede den forste 

 Fysiker, som iagttog de elektriske af en knittrende Lyd 

 ledsagede Lysfanomener, antog, at det var de samme, vi 

 i en uhyre Maalestok see som Lyn og Torden. I Midten 

 af det ISde Aarhundrede beviste Franklin det ved et 

 ligesaa smukt som simpelt Forseg. Han lod under et 

 Tordenveir en Drage stige op, i hvis Snor han havde 

 anbragt en tynd Metaltraad. Dragen blev elektrisk ved 

 Fordeling, og naar han naermede Knoen til den nederste 

 Ende af Snoren, sprang Gnister frem. Lynet er allsaa en 

 elektrisk Gnist, men om Grunden til disse storartede 

 Faenomener og om deres naermere Udvikling svaeve vi 

 endnu i stor Uvished. Ved Dragen ere vi imidlertid for- 

 vissede om, at Skyerne snart ere ladede med positiv, 

 snart med negativ Elektricitet, snarl befinde sig i naturlig 

 Tilstand. Og i Tiltraekningen og Frastedningen af de 

 med forskjellig eller samme Elektricitet ladede Skyer maa 

 vi s0ge Grunden til den overordenlige Beva?gelse, der 



