60 



atmosfaeriske Luft, men i alle Luft- og Damparter kan 

 Lyden forplantes, i Vandet endogsaa overordenlig godt. 



F0rend vi giae over til at betragte Lydbelgerne i 

 Almindelighed, ville vi betragte Forholdene i et langt, 

 overalt lige vidt R0r, som ved den ene Ende er forsynet 

 med et Stempel, der ved at skydes frem og tilbage kan 

 saette Luften i R0ret i Bevsegelse. Skydes Stemplet frem, 

 vilde Luften, hvis den forholdt sig som Vand, aieblikkelig 

 flyde ud ved den modsatte Ende af R0ret. Men nu er 

 Luften elastisk; de enkelte Luftlag i Naerheden af Stemplet 

 ville derfor sammentrykkes, hvorved de ville faae en st0rre 

 Taethed end den 0vrige Luft i R0ret. De ville derfor 

 trykke mod denne, og saaledes vil Sammentrykningen for- 

 plante sig igjennem hele R0rets Laengde. Men naar Sam- 

 mentrykningen foregaaer paa et noget fra Stemplet be- 

 liggende Sted, ville de Luftlag, som ere naermere ved 

 Stemplet paa Grund af Luftens Elasticitet fortyndes, og 

 denne Fortynding vil f01ge Fortaetningen igjennem R0ret. 

 Saaledes ville Luftb01gerne skride frem ved Fortaetning 

 og Fortynding, som ganske svare til de fremskridende 

 B01gebjerge og B01gedale i Vandet. Og paa samme Maade 

 som Belgebevaegelsen foregaaer i R0ret, vil den finde 

 Sted i den fri Luft, med Undtagelse af at Luftb01gerne 

 her naturligviis komme til at danne ligesom Kugleskaller 

 af Fortaetning og Fortynding omkring det Punkt som Centrum, 

 hvorfra Svingningerne udgaae, ligesom Vandb01gerne danne 

 Cirkler om den udkastede Steen. Naar Lyden frembringes 

 ved Svingninger af lige Laengde, der f01ge saa hurtigt 

 paa hverandre, at man ikke kan adskille dem, kaldes den 

 en Tone. Jo flere Svingninger, der frembringes i en 

 given Tid, f. Ex et Sekund, jo mindre altsaa B01gebreden 

 er, desto h0iere er Tonen; jo faerre Svingninger, jo sterre 



