58 



omhyggelige Thermometeriagttagelser. Man bar ogsaa 

 draget Linier igjennem de Punkter, der have samme Vin- 

 tertemperatur (Isochimener), og igjennem dem, der 

 have samme Sommertemperatur (Isotherer), men disse 

 falde igjen ingenlunde sammen med Isothermerne, hvad 

 man maaskee kunde vente. Her maa da maerkes For- 

 skjellen mellem Fastlandsklima og Oklima. Denne Forskjel 

 beroer paa, at det faste Land lettere indsuger og ud- 

 straaler den Varme, det modtager fra Solen, medens Havet 

 baade vanskeligere opvarmes og vanskeligere udstraaler 

 den engang optagne Varme. Men det underliggende Lands 

 eller Havs Temperatur betinger for en stor Deel Luftens. 

 Hertil kommer endnu, at Havet ligesaavel som Luften 

 seger at udjevne sine Varmeforskjelligheder, og at derfor 

 varme Str0mninger gaae fra ^Eqvator til Nordpolen i 

 lletningen fra Sydvest til Nordost og kolde fra Nord- 

 polen mod ^Eqvator i en Retning fra Nordost til Sydvest, 

 hvilket aabenbart maa give 0erne og Vestkysterne hist en 

 Formildelse i Klimaet, som detlndre af Fastlandet ikke faaer 

 nogen Deel i, medens de kolde Polarstremme, der gaae imod 

 Sydvest, give det nordlige Amerikas og Asiens ostlige Kyster 

 deres barske Klima. Fastlandsklimaet udmaerker sig da ved 

 en sterre Forskjel paa Sommer- og Vintertemperatur end 

 Oklimaet, et Forhold, der bar maerkelige Forskjelligheder 

 i Vegetationen tilfelge. 



Hidtil have vi kun betragtet Varmen ved Jordens 

 Overflade; men hvoraf kommer det, at Temperaturen 

 aftager saa betydeligt, jo hoiere man stiger i Atmos- 

 faaren? F0rst maa vi bemaerke, at Luftens Varme hid- 

 rerer fra to Kilder. Vel indsuger den en Deel af de 

 Solstraaler, der gaae igjennem den, men den sterste 



