56 



Fastland afkjeles, men Solen i de sydligere Egne frem- 

 bringer en sterre Varme, maa der naturligviis blaese en 

 Nordenvind fra det koldere Asien til de hedere Egne, 

 men denne gaaer ligesom Passaten ved Jordens Omdrei- 

 ning over til en Nordostvind. I Sommermaanederne, naar 

 Solen staaer over den nordlige Halvkugle, bliver derimod 

 Landet opvarmet staerkere end det Syden derfor liggende 

 Hav. Der maa folgelig blaese en S0ndenvind, men da 

 den kommer fra Egne, der have en sterre Omdreinings- 

 hastighed end de, hvorfra den gaaer, maa den maerkes 

 som en Sydvestviud. Det er imidlertid kun under Vende- 

 kredsene, at Vindene vise en saadan Regelmaessighed. 

 Under heiere Breder saenker sig den evre Passatvind, 

 som ferer den varme Luft fra ^Eqvator mod Polerne, og 

 naaer Jorden som en Sydvestvind, der kaemper om Herre- 

 demmet med den fra Polerne kommende Nordostvind. 

 Snart faaer den ene, snart den anden Overhaand, og under 

 denne Kamp gjennemlebe Luftstromningerne alle Com- 

 passets Streger. Hos os er Sydvestvinden af alle den 

 hyppigste, og med Hensyn til Omvexlingen kan maerkes 

 den af Dove paaviste Lov, at Vindene i Reglen f01ge 

 hinanden i denne Orden: 



S, SV, V, NV, N, NO, 0, SO, S. 

 Varmen var det altsaa, der var den vaesenligste Grund 

 til Vindenes Fremkomst, men den bar desuden en saa 

 maegtig Indflydelse paa Vegetationen', det animalske Liv 

 og utallige andre Forholde, at vi ikke kunne andet end 

 gjore Luft ens Temperatur til Gjenstand for nogle Be- 

 tragtninger. Forskjellen mellem Luftens Temperatur ved 

 J^qvator og Polerne beroer paa, at Solstraalerne paa det 

 ferste Sted traeffe Jorden naesten lodret, paa det sidste under 



