55 



Luften deeltager i dens Bevaegelse. Nu er det aabenbart, 

 at de Dele af Atmosfaeren , som fmdes i Naerheden af 

 Polerne, ikke dreie sig saa hurtigt som de, der ligge 

 naermere ved ^Eqvator, fordi disse i samme Tid skulle 

 gjennem!0be et langt storre Rum. Naar nu Luften stremmer 

 fra Polerne til JEqvator, beholder den tildeels den samme 

 Omdreiningshastighed, som den havde ved Polerne; den 

 bevaeger sig altsaa langsommere end Jorden under den, 

 og fra Jorden betragtet maa dens Bevaegelse synes at gaae 

 fra 0st til Vest. I Forening med dens Bevaegelse fra 

 Nord til Syd paa den nordlige, fra Syd til Nord paa den 

 'sydlige Halvkugle vil den altsaa paa hiin danne en Nord- 

 ostvind, paa denne en Sydostvind, og saaledes er i Virke- 

 ligheden ogsaa Passatvindenes Retning. Hvor de st0de 

 sammen, frembringes en fuldkommen Ostenvind, men denne 

 bliver umaerkelig paa Grund af den Kraft, hvormed den 

 varme Luft netop i disse Egne stiger opad. Her, 

 nemlig i Naerheden af J^qvator, vilde der altsaa stadigt 

 vaere Vindstille, hvis ikke de heftige Regnskyl bevir- 

 kede frygtelige Storme. Thi naar man tager i Betragt- 

 ning, hvilken uhyre Vandmasse der ved en Pladsk- 

 regn falder til Jorden, og hvor stort et Rum den i 

 Dampform maa have indtaget i Luften, da er det klart, 

 at Luften med Kraft maa sage at udfylde det ved Vandets 

 Fortaetning frembragte luftfortyndede Rum. Dette bliver 

 ultsaa en ny Grund til Vindes Dannelse. En tredie, skjendt 

 af lignende Beskaffenhed som den ferste, see vi ved de 

 i det indiske Hav saa bekjendte Monsuner. I den nord- 

 lte<> Deel af dette Hav blaeser fra April til October en stadig 

 Sydvestvind og i de evrige Maaneder en stadig Nordost- 

 vind. Dette har sin Grund i Havenes og Landenes Be- 

 liggenhed. Medens nemlig i Vintermaanederne det asiatiske 



