43 



paa at arbeide sig ud af J^gget, inden den gule Blomme 

 er optaget i dens Underliv, og hvis man hjalp en saadan 

 Kylling, der, af Laengsel efter den nye Verden, som den 

 stunder til, for tidlig havde begyndt at gjennembryde sin 

 Skal, saa vilde den dee efter faae Dages Forleb, om man 

 end sergede nok saa godt for den. Overlader man der- 

 imod Arbeidet til den selv, saa feler den snart, at den 

 endnu ikke magter selv at tilendebringe, hvad den bar 

 paabegyndt, og medens den sunder og hviler sig, og i et 

 halvt eller heelt D0gn, eller endnu laengere , periodisk og 

 langsomt fortsaetter sit Arbeide, kryber Blommen lidt efter 

 lidt ind i Underlivet, og den bliver derved forsynet med 

 den Provision, som er nodvendig for den, inden den selv 

 kan sege sin Fode. 



Run i enkelte Tilfaelde. er det tilraadeligt eller endog 

 n0dvendigt at hjaelpe Kyllingen, naar den idetmindste i 

 24 Timer bar arbeidet forgjaeves, fordi Skallen er for tyk, 

 eller fordi dens Krsefter ere for svage, eller ogsaa, naar 

 den, bvad sommetider baendes, klseber fast til Skallen, 

 saaledes at den ikke kan udfere den fornedne Omdreining, 

 for med Naebbet at bearbeide hele JSggets Omkreds. 

 Dette skeer isaer, naar den fortidligt, inden Skallen er 

 revnet i st0rre Omfang, gjennembryder den hvide Hinde, 

 og derefter i laengere Tid hviler fra sit Arbeide. Da 

 h<endes det nemlig let, at /Eggehviden torres ved Luften 

 og fastklaeber Kyllingens Fjer til Skallen; naar Kyllingen 

 da vil dreie sig, traekker den i sine egne Fjer, foler 

 Smerte, skriger og opherer med Arbeidet; den begynder 

 igjen, men ikke med bedre Held, og saaledes fremdeles. 

 I saadanne Tilfaelde kan en medlidende Haand yde Kyllingen 

 en stor Tjeneste, men for de fleste er det bedst at de 

 med \10ie og Besvaerligbed selv bane sig Vei til Livet. 



