Den Mening, som Mange have, at Henen med sit Naeb 

 slaaer Skallen itu, forat Kyllingen Ran krybe ud, er da 

 aldeles ugrundet, og en opmaerksom lagttagelse af Henens 

 Faerd under Kyllingens Fedsel bar ogsaa viist, at dens 

 Virksomhed indskraenker sig til, af og til at vende ^Egget 

 lidt, og at bortfjerne de Fragmenter af ^Eggeskallen, som 

 falde af ^Egget. Underseger man et saadant ^Eg, der bar 

 faaet en lille Revne, nsermere, hvad rigtignok ikke kan 

 skee uden den sterste Livsfare for Kyllingen, saa finder 

 man, at Kyllingen inde i ./Egget ligger sammenrullet eller 

 sammenknuget paa en bestemt Maade, med Hovedet under 

 beire Vinge og Fedderne med lidt sammenboiede Ta3er 

 oppe under Bugen. Den overste Flade af den sammen- 

 rullede Hals og venstre Skulder danner naesten altid en 

 Flade, som ligger op til det Luftrum, der altid findes paa 

 ./Eggets stumpe Ende, hvorimod Bagkroppen ligesom sidder 

 i ^Eggets spidse Ende. Idet Hovedet ligger skjult under 

 h0ire Vinge, rager Naebbet frem under, eller rettere bag- 

 ved Vingen, saaledes at det steder lige op til Skallen. 

 Det er netop paa dette Sted, at Skallen altid forst revner, 

 naar Kyllingen kryber ud af ^Egget, og det er da klart, 

 at Kyllingens Hoved med Naebbet virker som en Hammer, 

 der saBttes i Bevaegelse ved Halsens Muskier, idet disse 

 traekke Hovedet tilbage under Vingen og med en saadan 

 Fart igjen skyde det frem, at Skallen derved sender- 

 brydes. Paa Spidsen af Kyllingens Noeb finder man en , 

 sueregen lille Beenplade, som senere falder af, men som 

 aabenbart gjer Naebbet bedre skikket til denne sin Tjeneste 

 under Kyllingens F0dsel. Vilde man aabne et ^Eg flere 

 Dage for Terminen, saa \ilde man ikke finde Naebbet 

 under heire Vinge, til Beviis for, at denne Stilling f'0rst 

 indtages, naar den Tid naermer sig, da 4(yllingen skal 



