137 



her ikke former den ene Kim efter den anden, men alle 

 paa engang og efter den samme Lov, ligesom vi^, naar 

 vi med Hammeren forvandle en smuldrende Sten til 

 Pulver, med et Slag frembringe en utallig Maengde St0v- 

 korn. Ligeledes bliver ved det samme Bel0b af Virk- 

 somhed, alle de Millioner Kim, som vi opdage i en Mus- 

 ling eller en Kabliau,, dannede. Ja dette uhyre Antal 

 er ingen Fuldkommenhed , men en Ufuldkornmenhed ; 

 thi hos de hoiere Dyr see vi Afkommets Antal af- 

 tage , indtil det hos de Pattedyr , som mest naerme sig 

 til Menneskets Legemsbygning, indskraenkes til en enkelt. 

 Skulde vi imidlertid tvivle paa , om man med Rette 

 kan kalde disse Frembringelser fuldkomnere, saa beh0ve 

 vi kun Trin for Trin at gjennemlebe de st0rre Dyregrup- 

 per med Hensyn til Omsorgen for Afkommet Fiskene, 

 hvis Produktion uden nogen Sammenligning er st0rre end 

 alle evrige Hvirveldyrs, drives af Instinktet kun til at op- 

 sege en passende Legeplads, men her lade de Rognen falde 

 prisgiven til alle Angreb, uden nogen videre Omsorg for, 

 at Afkommet skai trives. Blandt Amfibierne Iffigge 

 Fr0erne ogsaa Hundreder af JSg, som de ligeledes stille 

 blot for alle Angreb, med Undtagelse af nogle Enkelte, som 

 baere JSgene om med sig, men ogsaa frembringe meget 

 faerre. De evrige Krybdvr, hvis Yngel ofte indskr33nker 

 sig til et Antal af omtrent 20 ^Eg, nedgrave dem, hvorved 

 de i langt st0rre Grad unddrages Elementernes Indflydelse 

 og andre Dyrs Odelasggelser. Fuglene, som sjelden pro- 

 ducere 10, ofte kun 3 eller 2 og undertiden kun et eneste 

 ./Eg, ruge dem ud, sorge for Ungernes Ernssring og for- 

 svare dem imod Angreb. Pattedyrene udruge endog 

 Yngelen i dcres eget Indre, beskytte dem altsaa i den 

 Tid, hvori de lettest tilintetgjeres, ved deres eget Legeme 



