174 



hverandre og flyde sammen, dannes virkelige Vanddraaber, 

 der nu falde ned som Regn. H0it oppe i Luften ere 

 Draaberne endnu meget smaa; men medens de falde blive 

 de sterre, fordi de ved deres lavere Temperatur fortaette 

 de Luftlags Vanddampe, hvorigjennem de falde, og optage 

 disse i sig. Regnmaengden maa naturligviis vaere for- 

 skjellig paa de forskjellige Steder og kan heller ikke paa 

 samme Sted vaere ligestor hvert Aar. I Kj0benhavn falder 

 i Gjennemsnit henved 20 Tommer Regn. Dette forstaaes 

 saaledes, at Regnvandet vilde have naaet en H0ide af 

 c. 20 Tommer, hvis man et heelt Aar igjennem havde 

 opsamlet det i et fritstaaende Ear med lodrette VaBgge, 

 og man saa forudsatte at der ingen Fordampning fandt 

 Sted. Om Sommeren og Hasten have vi den meste Regn, 

 om Vaaren og Vinteren den mindste. I den allersydligste 

 Deel af Europa fattes derimod Sommerregnen naesten 

 aldeles. I den hede Zone, hvor Passatvindene blaese med 

 stor Regelmaessighed, over Havet altsaa, er Himlen fordet- 

 meste klar, og det regner sjeldent; men paa den hede 

 Zones Fastlande bliver Passatens Regelmaessighed forstyrret 

 af den opadstigende Luftstrams Kraft, naar Solen naermer 

 sig Zenith. Paa denne Aarstid indfinde sig derfor ogsaa 

 haeftige, vedvarende Regnskyl. Hvor haeftige disse maa 

 vaere, kan man slutte deraf, at der i Bombay paa en Dag 

 faldt 6 Tommer og i Cayenne i 10 Timer 10 Tommer 

 Regn. Snee og Hagl maa naturligviis ogsaa dannes 

 af fortaettede og derpaa frosne Vanddampe, men om deres 

 Dannelse, isaer Haglenes, veed man endnu saa lidet, at 

 Naturforskerne fremsaette de forskjelligste Meninger derom.*) 

 Dog er det sandsynligt, at Sneeskyerne ikke bestaae af 



*) See forevrigt en Artikel i dette Tidsskrifts 4de Bind, S. 289. 



