163 



medens den kolde Luft udenfra forneden trykkes ind i 

 Cylinderen, og af denne tvinges til at passere taet forbi 

 Flammen. Herved for0ges ForbraeDdingens Livlighed og 

 derved Varmen og Lysudviklingen. Ganske paa samme 

 Maade forholde Skorstene sig, og det er klart, at de snevre 

 maa befordre Luftens Tilstr0mning gjennem Risten hurtigere 

 end de vide. Ved de simplere Lamper kan Luften kun 

 faae Adgang til den udvendige Side af Vaegen. Derfor 

 foregaaer Forbraendingen kun paa den ydre Side, hvilket 

 Flammens m0rke Indre ogsaa viser. Men anvender man 

 cylindriske Vaeger og aabner Luften Adgang ogsaa til den 

 indvendige Side, faaer man et langt klarere Lys og en 

 fuldstaendigere Forbraending. Saadanne Lamper kaldes efter 

 Opfinderen argandske eller Lamper med dobbelt Lufttrsek. 

 Foruden det Stof, der naerer Forbraendingen, 

 bliver ved denne to Sterrelser at maerke : Antaendelses- 

 temperaturen og Braendmaterialet. I den atmo- 

 sfaeriske Luft er ved det samme Stof i samme Form An- 

 taendelsestemperaturen altid den samme, ved de forskjellige 

 Stoffer derimod forskjellig. Dette Forhold sees meget 

 tydeligt ved den almindelige Svovlstikke. Ved Gnidning 

 udvikles her paa et enkelt Punkt en Temperatur af 60, 

 hvorved Fosforet antaendes, men ved sin Forbraending frem- 

 bringer dette en Temperatur af 260, hvorved Svovlet 

 brsender, og dette udvikler nu saa staerk en Varme, at 

 Traeets Kulstof kommer i Brand. Det Braendmateriale, \i 

 i Almindelighed anvende, bestaaer af Kulstof, lit, Brint, 

 en Luftart, der i Forbindelse med lit danner Vand, og en 

 Deel uvaesenlige Stoffer, der efter Forbraendingen blive 

 tilbage som Aske. Baade Kulstof og Brint forekomme 

 i alle organiske Legemer, saavel animalske som vegetabilske. 

 Brinten er ligesom Ilten en Luftart uden Farve, Luft eller 



11* 



