199 



1794 og 1789 vare lige saa fordaervelige for Oliven- 

 kultiiren, og Vintrene 1749, 1755 og 1765 vare ligesaa 

 skadelige for Languedocs Olivenavl; men disse Vinlre 

 bleve, saavel i Kuldens Strenghed som i dens Virkninger, 

 langt overtrufne af den frygtelige Vinter, som hjemsflgte 

 Europa i Januar Maaned 1709; medens man i de folgende 

 Yintre stadig har kunnet angive, hvor stor en Deel af 

 Olivenskoven der var 0delagt, kunde man dette Aar med 

 Letlied t<Tlle de Tracer, som vare blevne tilovers, og de 

 vare i Provence meget faa; i de fleste Egne var hvert 

 eneste True gaaet tilgrunde , og man maatte begynde 

 Olivendyrkningen forfra. 



Ligesom Olivenavlens Tilstedevaerelse i Provence er 

 et Vidnesbyrd om Landels varme Klima, idet denne Kultur 

 i intet andet Land er rykket saa langt mod Nord, saaledes 

 ere de store Nederlag, som Frosten hvert Aarhundrede 

 anretter paa Oliventraeerne , Beviser for, hvor strenge 

 Vintrene kunne vaere i del Land, hvis milde Vintre ikke 

 alene omtales i Meteorlogien, Geographien og Botaniken, 

 men ogsaa orntales af danske Lager som srerdeles gavnlig 

 for Brystsyge. Som saadanne for Oliventraeet morderiske 

 Vintre naevnes 1406, 1507, 1518, 1608, 1709, 1749, 1755, 

 1765, 1767, 1789, 1794, 1820. Dersom denne Liste er 

 neiagtig, have de slraenge Vintre vaeret i Tiltagen siden del 

 15de Aarhundrede, og man har derfor sluttet, at Klimaet er 

 blevet koldere, men ved en omhyggelig Undersegelse vil 

 man sandsynligviis her ligesom overall komme til (let Re- 

 sultat, at Klimaet i den historiske Tid ikke har for- 

 andret sig, hvilket imidlertid ikke forhindrer os i at antage, 

 at Aarraekker eller hele Aarhundreder kunne vare koldere 

 end andre; saaledes synes det 18de Aarhundrede at have 

 vaeret oftere hjemsogt af kolde Vintre end det 15de, 16de 



