200 



eller 17de Aarhundrede; om der end her maa tages til- 

 berlig Hensyn til, at de kolde Vintre ere bedre kj^ndle, 

 altsom de ere naermere Nutiden. Et maerkeligt Vidnesbyrd 

 ora Indflydelsen af det 18de Aarhundredes Vintre er 

 Olivenavlens Oph0r ved Narbonne, som efter Intendantens 

 Indberetning endnu 1698 havde en udmtcrket Olivenhest; 

 her ere Oliventraeerne forsvundne, og alene Kjaeldrenes 

 Indretning i Husene vidner om den gamle Olivenavl. 



Allerede ovenfor bar jeg orntalt, at det er Vinter- 

 kulden, som umuliggjer, at Oliventraeet, som Virgil kalder 

 det laenge levende, kan i Provence blive til en Olding, 

 saaledes som Tilfaeldet er i de mere sydlige Lande. Plinius 

 omtaler saaledes, at der paa bans Tid i Athen endnu 

 fandtes det Oliventree, som var skaenket af Minerva. Tusind- 

 aarige Oliventreeer skulle navnlig flndes ved Jerusalem og 

 ved Gyrene. Saadanne Mindesmaerker savner Provence, og 

 det Samme kan naesten siges om Ligurien, dog fmdes der tre 

 Traeer, der voxe saa beskyttede, at de have kunnet modstaae 

 de strenge Vintre; det ene fmdes ved Beaulieu, 0st for 

 Nizza, og voxer i en mod Middelhavet aaben K10ft, der 

 paa de tre Sider er omgiven af bratte utilgaengelige Klippe- 

 skraenter. De naturlige Forhold, der betinge hele denne Kysts 

 rnilde Klima, ere her tilstede i heieste Grad; Jordbaer og 

 ^rter kunne der modnes ved Juletider. Her fmdes det i hele 

 Omegnen beremte Oliventrav, nede ved Jorden bar det et 

 Omfang af 23 Fod, men der hvor Stammen deler sig, er 

 Omfanget kun 12 Fod. Stammen er indvendig saa oplost 

 af Raadenhed, at Drengene kunne gaae derigjennem ; dets 

 Alder kan vistnok ikke anslaaes til mindre end 7 Aarhun- 

 dreder, og det er et levende Beviis for, at i hele dette 

 Tidrum bar Vinterkulden der ingen Nat vaeret -f- 12 C. 



