205 



mod Syd, og da Vandet vcd disse Vinde knebes indc, saa 

 folder ogsaa, at llavct ved mindre staerk Blajst dengang 

 vilde stige til samme Hrnde som mi, da det bar Aflob, 

 ved staerkere Blaest, og at Storrnttoderne, som Folge lieraf, 

 maatte vaere hyppigere end nu. Da Havet fordum var 

 heiere, overskyllede det ogsaa en sterre Deel af Holland og 

 de andre lave Lande paa dels 0stside end nu, saa at, hvor 

 der nu er Land, dengang var Hav. Ved de sterre Floders 

 (Schelde, Maas, Rhinen, Ems, Weser og Elbens) Udstrom- 

 ning i Havet og den Modstand, som dette, deels ved 

 Belgebevrcgelsen, deels som Folge af Vandets sterre Vsegt- 

 fylde, gjorde imod Flodstr0rnmen, bevirkedes der en Af- 

 vigelse i disses Retning, saa at de istedetfor med en vis 

 Fart at fortsaBtte deres oprindelige L0b ud i Havet, indtil 

 de tabte sig i dette som en stille Vandmasse, aftagende 

 i Hastighed Hdt ofter lidt, nedtes til forinden, medens de 

 endnu havde en vis Fart, at beie af for Havets Modstand 

 og udbrede sig i en Strom til begge Sider parallel med 

 Landet. Men ved denne formindskede Fart bundfaeldtes 

 det Sand, som Floderne og Havet, hvis Vand her blandede 

 sig med Flodvanclet, forte med sig, og der dannedes paa 

 den Maade en bred Revle eller Banke langs Landet fra 

 den engelske Kanal til Jyllands nordligste Spids. 



Men efterat denne Revle eller Banke, som maaskee 

 var af flere Miles Brede, i Aartusinder havde dannet 

 sig, forandredes Forholdene ganske, idet Landlungen, som 

 forbandt Frankrig med England, gjennembredes ved en 

 stacrk og voldsom Stormflod, der muligen var den cim- 

 briske Vandflod. Vesterhavet fik mi ogsaa en Aabning 

 mod Syd, hvorved Vandmassen liurtigere udtomtes, og 

 de vestlige Storme kunde nu heller ikke stemme Vandet 

 saa hoit imod Uavets 0stlige Bredder. Saaledes blev 



