315 



leirer sig, Baal knittre og holdes vedlige af travle Haender, 

 og hvergang nyt Braendsel kastes paa dem, lyse Luerne 

 langt ud i Nattens Morke. Karavanen leirer sig rundt 

 omkring i maleriske Crupper. Hist laener en Neger sig 

 til Palmen, ubevaegelig som en Malmstatue. Han taenker 

 paa sit Hjem, sin Hytte ved Nigeren, den belgende Graes- 

 mark og de brusende Skove, hvor Jaguaren og Tigerkatten 

 faerdes. Her leire de traette Drivere sig ved Siden afKa- 

 melerne , der eftertaenksom stirre med deres glindsende 

 0ine ind i llden. Bagved dem hvile Beduinerne ved et 

 andet Baal; de lege, gj0re Narrestreger eller r0ge af lange 

 Fiber og byde Samtalens Drikkeskaal omkring. Foran 

 hint Telt stimle store Skarer af Reisende sammen; Ara- 

 bere, Tyrker , Fezzanere, Joder og Franker i en broget 

 Blanding af Dragter og Vaaben. De lytte til en Dervi- 

 sches Fortaellinger af Tusind og een Nat, eller til en Im- 

 provisator, en af Orkenens Hariri, hvis kjaekke Sange led- 

 sages af Rababaens snaerrende Toner, og de blive aldrig 

 traette af at begeistre Sangeren til nye Sange ved deres 

 lovprisende Maschallaher eller ved en Regn af glindsende 

 Dirrhemer. 



Eferhaanden naermer Midnat sig. Maanen kaster et 

 grangult eventyrligt Lys paa den hele Scene og kaemper 

 paa de hvide Teltvaegge og de blanke Damascenere med 

 Skinnet af de naesten udgaaede midterste Baal. Kim fra de 

 ydre Baal slaae endnu vaeldige Luer i Veiret. De holde 

 Schakalen borte, som med haes Geen sniger sig om Lei- 

 ren , og som gjaestmilde Fyrtaarn i Sandoceanet vise de 

 0rkenens eensomme Skib Veien til Karavanseraiet. Her 

 holder Scheiken og bans Stamme Vagt, medens S0vneu 

 har udbredt sin Fred over den 0vrige Leir. 



